Amerikanska bombplan flög lågt över Stockholm och Uppsala vid lunchtid på onsdagen – en del av en övning. ”Det är en tydlig signal till svenska folket att vi försvarar vårt lands territorium och skapar trygghet och säkerhet”, säger Försvarsmaktens övningsplanerare. Flygningen är en del av en samövning mellan Försvarsmakten och amerikanska Bomber Task Force där de amerikanska flygplanen B-1B Lancer och B-52 Stratofortress ska eskorteras av svenska Jas 39 Gripen över stora delar av det svenska luftrummet. När de passerat svenskt territorium ska de ansluta till den pågående Natoövningen Nordic Response. Flygplanen planerades passera på 3 000 fot, vilket motsvarar ungefär 900 meter, över Stockholm. De passerade Avicii arena och Centralbron någon gång mellan 12:40 och 13:00. – Det är i det här fallet lågt, det skulle inte man göra annars ur taktiskt perspektiv. Det här gör vi för att visa upp. Det är en tydlig signal till svenska folket att vi försvarar vårt lands territorium tillsammans med andra och skapar trygghet och säkerhet för Sveriges befolkning, säger Mikael Månsson, övningsplanerare, Försvarsmakten. Efter Stockholm flyger de vidare för att passera Arlanda och Uppsala garnison. Och det är inga små pjäser som är på Sverigebesök. B-1B Lancer har en längd på nästan 45 meter och ett vingspann på nästan 42 meter. Med svepta vingar – vilket innebär att de kan fällas bakåt för att bli snabbare – är vingbredden drygt 23 meter. Flygplanet har fyra motorer och tomvikt på 87,1 ton. B-52 Stratofortress är drygt 49 meter lång, har ett vingspann på 52 meter och väger tom 74,9 ton. Syftet med övningen är att öva försvaret av Sverige och förmågan att verka tillsammans med andra länder och att kunna ge värdlandsstöd. – I strategiskt syfte används dessa bombplan för att kunna nå långt med en viss typ av last, i detta fall helt är de helt obeväpnade, säger Mikael Månsson. Efter att bombplanen anslutit till Natoövningen Nordic Response flyger de hem till USA igen. – De lufttankar bara, så de landar aldrig. Det visar också ett strategiskt budskap att kunna förflytta sig över stora sträckor och utan att landa, säger Månsson.

Amerikanska bombplan över Stockholm och Uppsala


Övergången till förnybar el skapar en ny mångmiljardindustri för energilagring. Med EU-pengar i ryggen hoppas det nya svenska bolaget Repono ta 10 procent av den europeiska marknaden – till priset av 330 miljarder kronor. Övergången till förnybar el skapar en ny mångmiljardindustri för energilagring. Med EU-pengar i ryggen hoppas det nya svenska bolaget Repono ta 10 procent av den europeiska marknaden – till priset av 330 miljarder kronor. Tänk en parkeringsplats med 17 miljoner Tesla 3. Så stor lagringskapacitet kommer det enligt EU-kommissionens beräkningar att krävas fram till 2030. Annars kommer omställningen mot förnybar energi inte att lyckas. Mer precist handlar det om 1 TWh, eller tillräckligt mycket för att förse 50 000 eluppvärmda villor med ström i ett år. Det här väntas leda till att det skapas en helt ny marknad för energilager. När Repono ger sig in på den marknaden är det med pengar från storföretag som Stena-koncernen, Schneider Electric och det EU-finansierade riskkapitalbolaget EIT Innoenergy. Planen är att äga och driva energilager energilager i bland annat Tyskland, Frankrike, Polen och Italien. ”Kommer att lyckas” Reponos vd Rasmus Bergström medger att det är en satsning som kommer att kosta väldigt mycket pengar. – Vi kommer behöva investera någonstans kring 30 miljarder euro (motsvarande 330 miljarder kronor) under den här perioden, säger han. Rasmus Bergström räknar med att en del av pengarna ska komma från grundarna och nya investerare, men han säger att merparten kommer att lånefinansieras. Men hur realistiskt är det att ni lyckas få fram 30 miljarder euro på bara sex år? – Det nätverk som EIT Innoenergy har är helt unikt, både vad det gäller industriella, politiska och finansiella kontakter. Det öppnar väldigt många dörrar och därför kommer det här lyckas, säger han och tillägger: – Baserat på det vi ser från EU och de krav som omställningen till förnybar energi ställer så kommer det att behövas någon typ av energilagring. Skulle inte ny kärnkraft lika gärna kunna vara lösningen? Den är ju både planerbar och bidrar med stabilitet. – Av det jag läser i din och andra tidningar är det uppenbart att det kommer att ta tid innan ny kärnkraft finns på plats. Den är inte svaret på hur vi ska lösa energiutmaningen fram till 2030. Hur ska ni lyckas få tag på batterier motsvarande miljontals bilar? – Vi kommer fokusera på en europeisk värdekedja. Tittar man på den utbyggnad som nu sker hos ett antal batteriproducenter så säger jag att de här batterierna kommer att finnas. Affärsidén vilar på tre ben Basen för Repono är bolaget Battery Loop, som fram till i höstas ägdes av Stena Metall, som ingår i Stena-koncernen. Affärsidén var att ge gamla batterier från bland annat fordon nytt liv i form av batterilager. När det nya bolaget Repono köpte Battery Loop fick man framfört allt med sig kompetens kring batteriteknik i form av 25 medarbetare. Affärsidén för energilager vilar på tre ben, berättar Rasmus Bergström. Kraftgaranti. De nya energikrävande gröna industrierna behöver el dygnet runt, inte bara när det blåser eller när solen skiner. Företag inom energilager kan gå in som garant för att det alltid finns ström när den behövs. Arbitrage. En utmaning med till exempel vindkraft är att det inte alltid blåser när elbehovet är som störst. Det kan leda till stora variationer i elpriset. Frekvensreglering. Ett energisystem där en stor del av elen kommer från sol- och vindkraft blir lätt instabilt. Om frekvensen avviker för mycket från 50 Hz riskerar hela nätet att kollapsa. Stora batterilager kan vara ett sätt att stabilisera nätet och det är de nätansvariga beredda att betala för. – Vi kommer att kunna köpa billig el när det finns ett överskott och sedan sälja den dyrare när efterfrågan är som störst, säger Rasmus Bergström

Repono satsar på energilager – för 330 miljarder kronor


Det blev en supertisdag för Donald Trump. Han vann över 90 procent av delegaterna på spel – medan frågan är om hans utmanare Nikki Haley motvilligt är på väg att kasta in handduken. NEW YORK. Som en av valårets höjdpunkter var årets supertisdag ovanligt avslagen.  Förutsägbarheten var väntad men otillfredsställande för den som gillar politisk spänning.  Med två för världen redan välbekanta herrar runt 80 år och brist på utmanare med verklig chans att vinna saknas elementen som brukar skänka dagen nerv.  Både Biden och Trump ser ut att befinna sig på snitslad bana till att nomineras av sina partier.  15 delstater höll primärval på tisdagen och båda kandidater fick överlägset flest röster inom sina partier.  Biden vann alla 15 även om Amerikanska Samoaöarna – ett amerikanskt territorium i södra Stilla havet – blev ett pikant nederlag då den togs hem av den för många okända entreprenören Jason Palmer som vann med 11 röster i ett val som bara 91 väljare deltog i.  På den republikanska sidan hade Donald Trump strax före 21.30 amerikansk östkusttid vunnit tio delstater. Två timmar senare hade han räknat hem ytterligare minst två, medan Haley lyckats knipa Vermont.  När denna text lämnas har Donald Trump vunnit 550 av supertisdagens 865 delegater. Nikki Haley har lyckats vinna 52 av desamma.  Före supertisdagen hade Trump bara förlorat en delstat: Washington DC. Mot bakgrund av hans etablissemangskritiska retorik lär han betrakta förlusten som en bedrift.  Trumps segervåg sätter press på Nikki Haley, som hittills insisterat på att stanna kvar i racet med motiveringen att 70 procent väljarna vill ha ett annat alternativ än Trump eller Biden. En referens till en tidigare opinionsundersökning om oberoende väljare.  Matematiskt har Haley en mikroskopisk chans att vinna. Trump närmar sig de 1215 delegatröster som krävs för att knipa en nominering och väntas efter valen om en vecka ha passerat gränsen.  Det republikanska partiorganet RNC uppmanar Haley att kliva åt sidan och sluta upp bakom Trump. Haley har hittills struntat i uppmaningen.  Däremot valde Haley att inte hålla något officiellt anförande på tisdagen, något som väcker frågor om hon planerar ett i dagarna och vad hon i så fall kommer att säga.  Många spekulerar om varför Haley valt att stanna i racet. Om det är för att hon hoppas att de kriminella utredningarna ska sätta stopp för Trump och erbjuda henne en chans, eller avser använda medieexponeringen för att bygga en kampanj som oberoende kandidat.  Det senare är något som hon konsekvent har förnekat. Haley säger att hon alltid varit republikan och inte tänker ställa upp som något annat.  Om Haley höll låg profil på tisdagen, gjorde Trump motsatsen.  I ett långt tal på tisdagskvällen fokuserade Trump på migrationen och vad han betraktar som Bidens fatala misslyckande. Ett sätt att inskärpa en bild av en inkompetent administration samtidigt som Biden försöker bygga förtroende hos väljarna genom att tala om striktare migrationspolitik och enligt uppgifter överväger att använda sin exekutiva makt för att kontrollera den södra gränsen mot Mexiko.  Haley nämnde Trump däremot inte alls. Möjligen med vetskapen att han en dag kommer behöva hennes väljares stöd.

Malin Ekman: Väntad supertisdag för Donald Trump


PODD | Elon Musk stämmer nu Open AI – företaget han själv var med och grundade. Det är en maktkamp som sker inför öppen ridå mellan några av de mest spektakulära personerna inom techvärlden just nu.  PODD | Elon Musk stämmer nu Open AI – företaget han själv var med och grundade. Det är en maktkamp som sker inför öppen ridå mellan några av de mest spektakulära personerna inom techvärlden just nu.  PODD | Elon Musk stämmer nu Open AI – företaget han själv var med och grundade. Det är en maktkamp som sker inför öppen ridå mellan några av de mest spektakulära personerna inom techvärlden just nu.  På en kvart får du veta vad Elon Musk vill uppnå med att gå till domstol och vad som kan bli konsekvensen om han vinner.  Gäst idag: Björn Jeffery, techanalytiker på SvD. Lyssna på Dagens story Dagens story produceras av Svenska Dagbladet och distribueras av Acast. Förutom att lyssna här på SvD.se kan du även höra podden i följande kanaler: Hitta podcasten genom att söka efter ”Dagens story” – eller klicka på länkarna. På en kvart får du veta vad Elon Musk vill uppnå med att gå till domstol och vad som kan bli konsekvensen om han vinner.  Gäst idag: Björn Jeffery, techanalytiker på SvD. Lyssna på Dagens story Dagens story produceras av Svenska Dagbladet och distribueras av Acast. Förutom att lyssna här på SvD.se kan du även höra podden i följande kanaler: Hitta podcasten genom att söka efter ”Dagens story” – eller klicka på länkarna. På en kvart får du veta vad Elon Musk vill uppnå med att gå till domstol och vad som kan bli konsekvensen om han vinner.  Gäst idag: Björn Jeffery, techanalytiker på SvD. Lyssna på Dagens story Dagens story produceras av Svenska Dagbladet och distribueras av Acast. Förutom att lyssna här på SvD.se kan du även höra podden i följande kanaler: Hitta podcasten genom att söka efter ”Dagens story” – eller klicka på länkarna.

Elon Musk stämmer Open AI – som han själv var med och grundade


Hans vuxna barn är besvikna och arga på sin pappa och vill inte umgås. ”Kommer vårt förhållande försämra situationen?” undrar den nya partnern. Din sambo kan reparera relationen, svarar SvD:s psykolog. Fråga: Min sambo och jag har varit tillsammans i fyra år, och han är över tio år äldre än mig. Hans vuxna barn (20+) har länge varit besvikna och arga på sin far. De verkar inte ha accepterat vårt förhållande och känner att deras pappa har prioriterat bort dem och skaffat en ny familj. Jag inser att det är normalt för barn att känna sig osäkra och oroliga när en förälder inleder en ny relation. Men det har det nu gått fyra år sedan vi träffades. Min sambo har haft obearbetade problem med sina barn långt innan jag kom in i bilden. Barnen uppfattade honom som oengagerad och att han inte ansträngde sig, fram tills jag dök upp och gav honom ett nytt liv. Tidigare försökte jag förbättra relationen med hans barn genom att bjuda in dem på fika eller middag, men det möttes med avvisanden och verkar ha förvärrat deras ilska. Vi funderar dessutom även på att skaffa barn tillsammans. Jag undrar om det överhuvudtaget är möjligt för oss att ha ett lyckligt liv tillsammans, med tanke på att han i stort sett har förlorat kontakten med sina barn, och om vårt förhållande skulle försämra situationen ytterligare för honom? /X Jenny Jägerfeld: Familjedynamiken du befinner dig i är onekligen komplex och känslomässigt utmanande. Det låter som om din sambos barn är arga och besvikna på sin pappa, och det påverkar såklart både honom och dig, samt era framtidsplaner. Du skriver ingenting om hur din man känner inför att hans barn tagit avstånd, men de flesta som befinner sig i den situationen mår förstås väldigt dåligt. Man känner en saknad och sorg över förlusten och många kämpar med skam och skuldkänslor. Det är inte ovanligt att man inte helt förstår (eller vill ta in) varför barnen brutit eller att man känner en hjälplöshet inför situationen och inte vet hur man ska kunna ställa saker till rätta. Du skriver att du har försökt bjuda in barnen, men att detta möttes av avvisanden. Det är bra att du har sträckt ut en hand, det visar att du är mån om relationen och att du inte vill ta deras pappa ifrån dem. Du beskriver dock inte hur din sambo agerat, om han också har försökt träffa dem eller ta kontakt. Det gör att jag antar att han har intagit en mer passiv roll. Berätta om din oro Det är såklart främst din sambo som är ansvarig för relationen med barnen, men om du orkar och vill skulle du kunna prova några saker för att se om det går att hitta en väg framåt. Först behöver du och din sambo prata om situationen på ett öppet och ärligt vis. Både vad ni känner inför att barnen inte vill ses och vad det innebär för dem och för er. Särskilt viktigt är det att ni reflekterar över hur ett eventuellt gemensamt barn kan påverka situationen. Lyssna på vad han tänker och känner, men berätta även om din oro inför framtiden. Alla barn vill ha kontakt Du skulle även kunna hjälpa din sambo att identifiera problemet. Alla barn vill i grunden ha kontakt med sina föräldrar. Om de bestämmer sig för att inte ha det är det i 99 fall av 100 för att skydda sig själva – inte för bestraffa sin förälder, vilket somliga föräldrar tror. De skyddar sig från något som uppkommit i relation till föräldern, som besvikelse, smärta, känsla av övergivenhet och så vidare. Detta kan såklart vara jobbigt att ta in. De allra flesta har ju försökt att vara goda föräldrar och har inte velat göra sina barn besvikna. Att försöka se saken från barnens synvinkel och reflektera över sina egna tillkortakommanden är inte särskilt behagligt

Psykologen: Barn bryter inte kontakten för bestraffa sin förälder


Huvudregeln är att bara den som lever vid någons död kan ärva. Men vad händer om ett ofött barns pappa går bort innan barnet kommer till världen? Huvudregeln är att bara den som lever vid någons död kan ärva. Men vad händer om ett ofött barns pappa går bort innan barnet kommer till världen? Fråga: En kvinna och en man väntar barn. De är inte gifta, inget är skrivet mellan dem. Mannen dör en kort tid innan barnet föds. Ärver barnet sin pappa? /Anonym Caroline Elander Knip: Av lagen framgår att endast den som lever vid arvlåtarens död kan ärva den avlidne. Detta medför enligt huvudregeln att en person som inte är född eller som är avliden innan arvlåtaren inte kan ärva en avliden person.  Vad gäller just barn till arvlåtaren finns dock en undantagsregel. Där gäller att ett barn som är avlat men ännu inte har fötts vid arvlåtarens död ärver den avlidne om detta barn föds vid liv.  Sammanfattningsvis innebär detta att barnet i ditt fall kommer att ärva sin avlidne far under förutsättning att barnet föds vid liv. Jag uppfattar dock ditt fall som att barnet föddes vid liv varför barnet har rätt till arv efter sin avlidne far. Av kommentaren till lagen framgår att den rätt som ett ofött barn har till arv efter sin avlidne förälder ska tillgodoses av en god man. Denne har således att bevaka de ofödda barnets rättigheter i dödsboet till dess barnet föds. Fråga: En kvinna och en man väntar barn. De är inte gifta, inget är skrivet mellan dem. Mannen dör en kort tid innan barnet föds. Ärver barnet sin pappa? /Anonym Caroline Elander Knip: Av lagen framgår att endast den som lever vid arvlåtarens död kan ärva den avlidne. Detta medför enligt huvudregeln att en person som inte är född eller som är avliden innan arvlåtaren inte kan ärva en avliden person.  Vad gäller just barn till arvlåtaren finns dock en undantagsregel. Där gäller att ett barn som är avlat men ännu inte har fötts vid arvlåtarens död ärver den avlidne om detta barn föds vid liv.  Sammanfattningsvis innebär detta att barnet i ditt fall kommer att ärva sin avlidne far under förutsättning att barnet föds vid liv. Jag uppfattar dock ditt fall som att barnet föddes vid liv varför barnet har rätt till arv efter sin avlidne far. Av kommentaren till lagen framgår att den rätt som ett ofött barn har till arv efter sin avlidne förälder ska tillgodoses av en god man. Denne har således att bevaka de ofödda barnets rättigheter i dödsboet till dess barnet föds.

Ärver det ofödda barnet sin döda pappa? – advokaten reder ut


En explosion har inträffat i Farsta strand i södra Stockholm. En port och ett trapphus i en flerfamiljsbostad ska ha fått skador, enligt polisen.  Polisen och räddningstjänsten arbetar för tillfället med att evakuera boende från trapphuset på grund av rasrisk. Polisen har startat en förundersökning om allmänfarlig ödeläggelse efter en explosion i ett flerfamiljshus i Farsta strand.

– Explosionen ska ha skett högst upp i ett fyravåningshus, det är rasrisk i trapphuset och i delar av fasaden. Vi har inte fått till oss att någon ska vara skadad, säger Josefin Lindblom, ledningsoperatör på räddningscentral Mitt.  Trapphuset har drabbats av omfattande skador och flera dörrar har förstörts. Dessutom har lägenheterna inuti fått invändiga skador. Polisen och räddningstjänsten har arbetat tillsammans under kvällen för att evakuera boende från trapphuset på grund av rasrisk. – Vi har hjälpt till att säkerställa att alla kommer ut säkert. Alla är nu evakuerade och i princip alla våra resurser kommer att lämna inom kort, säger Josefin Lindblom.  Det är för närvarande stopp på den gröna tunnelbanelinjen mellan Farsta och Farsta strand i båda riktningar, på grund av polisinsats, enligt SL. Trafiken stoppades även tillfälligt för pendeltåg linje 43 vid Farsta strand. Förseningar på upp mot 10 minuter förekommer. Stoppet hävdes strax efter klockan 22:00. Detta är den senaste i en serie explosioner i Stockholmsområdet på kort tid. Under måndagskvällen inträffade en explosion vid ett flerfamiljshus i Fagersjö, som ligger intill Farsta. Fem personer skadades då lindrigt. Under natten till tisdagen exploderade en misstänkt bomb i en port i Larsberg på Lidingö. Två personer skadades lindrigt.

Explosion i bostadshus i Farsta strand i Stockholm


Ursula von der Leyen, 65, vill efterträda sig själv. Hon vill fortsätta leda EU-kommissionen i ytterligare fem år. Hennes kommande mandatperiod kan dock blir rätt annorlunda mot hennes tidigare – om hon ens vinner.  Ursula von der Leyen, 65, vill efterträda sig själv. Hon vill fortsätta leda EU-kommissionen i ytterligare fem år. Hennes kommande mandatperiod kan dock blir rätt annorlunda mot hennes tidigare – om hon ens vinner.  De kristdemokratiska och konservativa partierna i EPP har utsett Ursula von der Leyen som sin toppkandidat i valet i EU-parlamentet i början av juni. Nu öppnar en politiskt intensiv period som kulminerar till hösten med utnämningarna till flera toppjobb. Samtidigt är Viktor Orbán från Ungern ordförande i EU. För ”Madame Europa” väntar en krävande och besvärlig politisk balansgång i flera etapper. På förhand kan hon inte räkna med en enkel seger, även om hon företräder EPP, det parti som ser ut att fortsatt vara det största i det nya EU-parlamentet. Ett första steg blir att få en kvalificerad majoritet av EU:s stats- och regeringschefer att föreslå henne. Det kan ske vid ett toppmöte i slutet av juni. Detta bör vara enkelt. Även Tysklands förbundskansler Olaf Scholz (SPD) förväntas ställa sig bakom Ursula von der Leyen trots att hon representerar oppositionspartiet CDU. Antalet ledamöter i EU-parlamentet utökas nästa mandatperiod med 15 från dagens 705 till 720. Därmed behövs minst 361 röster för att uppnå absolut majoritet, som är kravet när nästa ordförande i EU-kommissionen skall godkännas. När hon utsågs förra gången, 2019, nådde hon ett knappt flertal på bara nio röster. Om man får tro olika prognoser så går det nya EU-parlamentet höger ut. Även det största partiet EPP behöver stöd utifrån för att nå en tillräcklig absolut majoritet. Inte ens med det traditionella samarbetet med socialdemokrater och liberaler kan det förmodligen bildas ett tillräckligt flertal. Av allt att döma tvingas Ursula von der Leyen söka stöd från högern, i synnerhet som hon inte kan lita på att alla ledamöter i den egna grupperingen ger henne sitt stöd. Det ytterst känsliga politiska kraftprovet blir att balansera svårförenliga målsättningar. De handlar bland annat om den ambitiösa klimatpolitik, som hon tycks distansera sig ifrån, flyktingpolitiken och migrationen  samt säkerhetspolitiken. Ursula von der Leyen har redan utlovat att en post som ansvarig för försvarsfrågor inrättas i nästa EU-kommission. Den allt överskuggande frågan gäller löftet att stödja och förbereda Ukraina för EU-medlemskap. Den påverkar direkt motsättningarna om framtiden för EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Inför att det nyvalda EU-parlamentet samlas till sin första session i juli uppstår sannolikt stor oreda bland högerpartierna. Ursula von der Leyen har redan förklarat att hon är beredd att gå några av dem till mötes.  Det gäller i första hand ”Italiens bröder” som leds av premiärminister Giorgia Meloni och som ingår i den nuvarande högeralliansen ECR. Men det största partiet i ECR, Polens ”Lag och rättvisa”, kan inte förväntas stödja henne. Viktor Orbáns parti Fidesz, som vill ingå i ECR tillhör inte heller Ursula von der Leyens vänner. En avgörande fråga blir hur olika ledamöter i den traditionella center-vänstern förhåller sig till ett samförstånd mellan Ursula von der Leyen och högernationalister som ”Italiens bröder” eller ungerska Fidesz. Ett sanningens ögonblick infaller när EU-parlamentet i mitten av september håller sin ordinarie session. Senast då avgörs förtroendefrågan för Ursula von der Leyen. Samtidigt bör hon då lyckats komponera det lag som hon föreslår för att bilda nästa EU-kommission. För de föreslagna enskilda ledamöterna väntar skriftliga och muntliga förhör i öppna hearings, som ibland blir svåra prövningar

Ursula von der Leyen kan tvingas gå långt till höger


Under tisdagen drabbades flera myndighetssajter av en överbelastningsattack, som kan ha utförts av en pro-rysk hackargrupp. Senare samma dag upplevde även Metas plattformar problem. ”Syftet är att skapa oro i vårt samhälle, och få svenskar att känna sig sårbara”, säger en cybersäkerhetsexpert. Tidigt på tisdagen drabbades flera svenska myndigheter, inklusive Försäkringskassan, Finansinspektionen och Integritetsskyddsmyndigheten (IMY), av en överbelastningsattack. Senare meddelade två pro-ryska hackargrupper på Telegram att de genomfört riktade cyberangrepp mot Sverige. Under eftermiddagen upplevde användare även problem med att logga in på Facebook, Instagram och Messenger, som alla ägs av Meta. Karl Emil Nikka, fristående it-säkerhetskonsult, förklarar händelserna som ett olyckligt sammanträffande. – Myndighetsattacken och Metas tekniska problem är två separata händelser som inte är relaterade till varandra.  Metas problem handlar enligt honom om driftstörningar som påverkade inte bara Sverige utan även hundratusentals användare i cirka 50 länder, vilket bekräftades av Metas talesperson Andy Stone i ett inlägg på X: ”Vi är medvetna om att människor har problem att komma åt våra tjänster. Vi jobbar just nu för att lösa detta.” Vad som exakt orsakade Metas driftstörningar är ännu för tidigt att fastställa, enligt Karl Emil Nikka.  – Det är inte ovanligt, det har hänt tidigare. Den här typen av driftstörning är oftast orsakat av att någon har begått ett misstag.

Han menar att det finns två möjliga förklaringar. Den mest troliga är att det beror på en felkonfiguration som gjort att systemet blivit otillgängligt. Något som var anmärkningsvärt var att även Google påverkades, men det kan finnas en mycket enkel förklaring till det enligt Karl Emil Nikka.  – När Meta hade problem sökte alla i stället upp Google och Youtube. Det ledde till en enorm tillströmning av användare som Google inte hade förväntat sig. – Jag kan inte få tillgång till Facebook, så jag får hänga på Youtube i stället.   När en stor webbplats går ner på det här sättet brukar det resultera i en stor ökning av trafiken till en annan webbplats, konstaterar han. Även cybersäkerhetsexperten Marcus Murray, grundare av Truesec, påpekar att de två händelserna kan vara en slump, men att det också kan finnas en koppling mellan dem. – Det är svårt att säga just nu, men det kommer nog att visa sig. En sak är säker, den här typen av aktörer brukar annonsera och ta ansvar för sina aktiviteter, om det rör sig om en cyberattack.  Varför sker den här typen av cyberattacker mot Sverige just nu?  – Det finns olika anledningar, men det är självklart att det är en politiskt laddad tid vi lever i med den svenska Natoansökan och så vidare. Det är ju uppenbarligen så att Ryssland planerar aktiviteter, säger Marcus Murray.  Han konstaterar att de aktörer som genomför sådana attacker gör det för att väcka uppmärksamhet. – Det är visserligen olyckligt om Facebook är nere en kort stund, men det största värdet för dem är att få medial uppmärksamhet. Syftet är att skapa oro i vårt samhälle, och få svenskar att känna sig sårbara.  Marcus Murray poängterar att de här attackerna i sig inte är speciellt farliga, och att de i regel handlar om temporära attacker. Integritetsskyddsmyndigheten upptäckte attacken vid 8-tiden på tisdagsmorgonen och polisanmälde den senare, enligt Per Lövgren, pressansvarig på IMY.  – Vi vidtog olika åtgärder och det tog ett tag för oss att förstå vad som hade hänt, säger Lövgren. Även riksdagens webbplats hade tekniska problem under tisdagen. Besökare möts, så sent som vid 18-tiden, av ett meddelande om att det kan vara svårt att nå delar av hemsidan

Cyberattack mot myndigheter – Facebook, Instagram kraschade också


Allmänna arvsfonden måste läggas ner – och visar hur den offentliga bidragsindustrin inte bara försörjer lycksökare, utan har blivit samhällsfarlig. Den enda tröst som står att finna när man läser Riksrevisionens rapport om Allmänna arvsfonden, är att de avlidna åtminstone själva slipper uppleva hur deras minne skändas. Det som beskrivs i den skoningslösa granskningen, som publicerades på tisdagen, är svårt att likna vid annat än gravplundring i statlig regi. För inte nog med att den snart hundraåriga fonden finansieras med livsbesparingarna från människor som ofta dött i ensamhet. Sedan 2016 tillförs fonden också omkring 100 miljoner kronor per år från försäljningen av tandguld och andra metaller som återvinns vid landets krematorier. Intäkterna skulle, enligt fondens ursprungliga syfte när den instiftades 1928, ”komma kommande generationer tillgodo”. Under sin första tid finansierade fonden bland annat föregångare till förskolor och mödravårdscentraler. Men i takt med att intäkterna vuxit – Allmänna arvsfonden förvaltar i dagsläget tillgångar på drygt tolv miljarder kronor – har staten utvidgat ändamålen för att hinna göra av med mer pengar än som strömmar in. Samtidigt har det offentliga tagit över ansvaret för mycket av den välfärdsverksamhet fondens avkastning ursprungligen var tänkt att gå till. De senaste decennierna har fonden kommit att fungera som bankomat för allsköns välmenande initiativ.  Så de senaste decennierna har fonden kommit att fungera som bankomat för allsköns välmenande initiativ. Bara mellan 2020 och 2022 delade fonden ut 1,7 miljarder kronor till allt från ”mindfulness och skogsbad” för att förebygga psykisk ohälsa, till föreningar som vill ”väcka nyfikenhet och sprida kunskap om begravningsplatser” på TikTok. Det genomsnittliga projektet beviljas sex miljoner kronor. Och här bör tilläggas att arvsfonden är långt ifrån den enda kassako som mjölkas av detta projektindustriella komplex. Riksrevisionen uppskattar att staten sammanlagt delar ut cirka 20 miljarder kronor per år i bidrag till föreningar och organisationer, via ett 40-tal olika myndigheter. Utöver det finns miljardbidrag att hämta från kommuner och regioner.  Dessvärre är det inte bara harmlösa pysselsättningsprojekt som sitter på mjölkpallen. I sin granskning konstaterar Riksrevisionen att det såväl bland anställda som firmatecknare i åtskilliga arvsfondsprojekt finns en historik av ekonomisk, organiserad och demokratihotande brottslighet bland såväl anställda som firmatecknare. Både personer och organisationer som fått bidrag ur arvsfonden är dessutom kraftigt överrepresenterade i Finanspolisens register över misstänkt penningtvätt. Utöver det har hälften av alla ideella föreningar med pågående projektbidrag låtit bli att deklarera intäkten, eller lämnat in missvisande uppgifter. Riksrevisionen ser bara två tänkbara förklaringar till detta – ”att organisationen har för låg administrativ kapacitet eller att den är oseriös”. Skillnaden mellan det ena och det andra är dock möjligen inte så stor. Riksrevisionens slutsats är glasklar: Allmänna arvsfonden har blivit samhällsfarlig. Därför måste den avvecklas. Regeringen behöver hitta ett annat sätt att förvalta intäkterna från avlidna utan arvingar. Men regeringen får inte stanna där. Sverige måste ha lika låg tolerans för korruption och missförhållanden i sin egen statsförvaltning, som i exempelvis FN-organet UNRWA. I väntan på ett nytt system för statens arvsintäkter måste rimligen alla nya utbetalningar frysas. En sådan bidragspaus bör också utökas till andra myndigheter. För vi vet sedan länge att också de i allt högre grad utnyttjas av oseriösa och kriminella aktörer

Stoppa Allmänna arvsfondens gravplundring


Tyskland har svårt att rekrytera soldater och nu riktas blickarna mot den svenska värnpliktsmodellen. ”En modell som jag föredrar”, säger Tysklands försvarsminister Boris Pistorius som på tisdagen besökte Stockholm. BONN När Sovjetunionen kollapsade föll försvarsutgifterna till rekordlåga nivåer i både Sverige och Tyskland. Samtidigt lades i båda länder värnplikten på is – efter rekordhöga 50 000 krigsplacerade årligen på 1960-talet i Sverige. I Tyskland avskaffades värnplikten för 13 år sedan. – Sett i backspegeln var det ett misstag, medgav i oktober förra året försvarsminister Boris Pistorius i en intervju med tyska Handelsblatt. Sedan dess har han gång på gång lyft fram Sverige som en möjlig modell för att komma tillrätta med den tyska försvarsmaktens personalproblem. I Sverige återinfördes värnplikten 2017. Sedan dess måste alla som fyllt 18 år räkna med att bli inkallade till grundutbildning. I år väntas nästan 29 000  kallas till mönstring, varav 8000 tas ut värnpliktsutbildning, enligt Plikt- och prövningsverket. – Jag har tydliga preferenser för den svenska modellen, sa Boris Pistorius på en pressträff på tisdagen efter överläggningar med försvarsminister Pål Jonson. – Men det innebär inte att vi kan kopiera den rakt av.  I den tyska grundlagen gäller exempelvis värnplikten endast för män medan den i Sverige omfattar både män och kvinnor. – Det är naturligtvis tidsenligare. Men det kräver en lagändring i Tyskland, sa Boris Pistorius. Tyskland har i dag närmare 182 000 soldater men planerar att förstärka till 203 000 soldater fram till 2031. Ett mål som många anser vara orealistiskt. – Försvarsmakten är inte längre  attraktiv för unga människor, kritiserade i höstas det tyska parlamentets ombudsperson för försvaret, Eva Högel.  Som skäl angav hon bland annat föråldrade kaserner och brist på allt från vapen till personlig skyddsutrustning. Påkostade rekryteringskampanjer med löften om kvalificerad utbildning och ett spännande och ansvarsfullt arbete har inte har gett den utdelning som de ansvariga hoppats på. Boris Pistorius vill nu vända utvecklingen. En snabbutredning om tänkbara värnpliktsmodeller ska läggas fram redan i april. Enligt uppgifter i Spiegel vill Pistorius sedan presentera ett lagförslag om återinförd värnplikt lagom till nästa förbundsdagsval i september 2025. Den svenska modellen Till den svenska modellens fördelar hör enligt Pistorius att obligatorisk mönstring ger en överblick över antalet unga män och kvinnor som står till förfogande och hur deras utbildning och deras fysiska förutsättningar är. Det innebär att det blir enklare att bygga en reserv som står till förfogande i fall av ett skärpt säkerhetsläge. Vid sidan av Sverige är även Finland i fokus för tyska intresset. Där uppgår stampersonalen till inte mer än  8000 soldater. Men Finlands reserv på cirka 900 000 personer är en av de största i världen. Den är också vältränad och förfogar över egna förråd av vapen, ammunition och annan utrustning. Kritiker i Tyskland varnar för att jämföra med Sverige eller Finland. Ordföranden i parlamentets försvarsutskott Marie-Agnes Strack-Zimmermann säger att det saknas förutsättningar för att utbilda tiotusentals värnpliktiga. – Vi har varken kaserner, eller tillräckligt med stampersonal för att utbilda värnpliktiga. Alla dessa resurser har vi för länge sedan monterat ner, sa hon i slutet av förra året till Spiegel. Med dagens krav på högt specialiserade experter kommer unga värnpliktiga bara i mycket begränsad omfattning kunna bidra till att lösa problemen, konstaterade hon.

Svenska värnplikten ett föredöme för Tyskland


Ambitionerna är stora, men i fjol var andelen levererade eldrivna lastbilar bara 0,2 procent – 222 stycken. Enligt Scanias vd Christan Levin hade siffran kunnat vara ”ett antal tusen” utan Northvolts leveransproblem. Lastbilstillverkaren Scania hade en stark avslutning på 2023 med en nettovinst på omkring 17 miljarder kronor för hela året. En dryg fördubbling mot året före. Försäljningen av vanliga dieseldrivna lastbilar ser dessutom ut att rulla på även framöver. Men leveranserna av eldrivna lastbilar går desto sämre. Under 2023 stod de inte för mer än 0,2 procent av alla lastbilar som Scania levererade och totalt blev inte Scania klart med mer än 222 eldrivna lastbilar. Det innebär bland annat Scania ligger långt efter värsta konkurrenten AB Volvo. Där stod de eldrivna lastbilarna åtminstone för 2,2 procent av leveranserna. Vad ser ni egentligen för intresse för eldrivna lastbilar? – Det är svårt att mäta. Intresset är fortsatt stort men vi har inte kunnat leverera på de order vi fått in, säger Christian Levin som är vd för både Scania och ägarbolaget Traton. Enligt Christian Levin är problemet en följd av att batteritillverkaren Northvolt inte klarat att få fart på produktionen av battericeller till Scania. Det har gjort att tillverkningen gått dåligt även i Scanias nya fabrik där batterierna sätts samman. Hur många eldrivna lastbilar hade ni levererat om produktionen fungerat? – Det hade handlat om ett antal tusen fordon. Nu ser vi att det kommer fler battericeller från Northvolt och jag hoppas det blir ett uppsving under andra halvåret så vi kan börja beta av de beställningar vi har, säger Christian Levin och konstaterar att bolaget nu ligger ett till två år efter med sina elektrifieringsplaner. Enligt Northvolt har bolaget nu fått bättre fart i sin tillverkning av battericeller till Scania.  – Från att ha levererat tusentals celler per vecka är vi nu uppe i tiotusentals per vecka. Vi har också fått en ny nivå av stabilitet i produktionen och jobbar för att komma ikapp, säger Anders Thor, kommunikationschef på Northvolt. Men han vill inte uppge hur mycket Northvolt egentligen skulle ha behövt tillverka för att vara uppe på den nivå som Scania från början avtalat om. – Vi ökar produktionen med de maskiner de redan har samtidigt som vi bygger nytt. Men vi kommer inte att nå full produktion under 2024, säger Anders Thor. Målen för Scania är också högt satta. Under nästa år ska 10 procent av de lastbilar Scania levererar vara eldrivna och 2030 ska hälften gå på el. Den snabba ökningen behövs för att bolaget, precis som konkurrenterna, ska klara EU:s allt hårdare krav på att minska utsläppen av koldioxid. Tillverkare som misslyckas riskerar att få betala böter. Finns det någon risk för att ni inte klarar kraven och får betala? – För 2025 har jag inga farhågor om att vi ska hamna där. Vi har ju också lanserat en ny förbränningsmotor som drar ned bränsleförbrukningen ordentligt. Men 2030 måste 40–50 procent av försäljningen vara elektrisk, annars går det inte. Även när det gäller personbilar går det för tillfället trögt med elektrifieringen. Det har fått flera tillverkare har följa Tesla i spåren och sänka priserna för att locka kunderna att gå över till el. Lastbilar är visserligen en helt annan marknad. Men även där spelar priset en roll. Inte minst då en eldriven lastbil är två till tre gånger dyrare i inköp än en diesellastbil. Har ni planer på några prissänkningar? – Inköpspriset är en väldigt liten del av driftkostnaden så jag tror inte det är där problemet ligger. Batteriet står för upp emot tre fjärdedelar av hela kostnaden för fordonet och där minskar kostnaden. Så det vore korkat med någon form av priskrig nu, säger Christian Levin. Men även om det hackar för eldriften går det bra i övrigt för hela Tratongruppen

Scanias vd ryter till – försening Northvolts fel


Hennes väljare står i mitten och är högutbildade. Nikki Haley var i princip uträknad redan före supertisdagen – men vad supportrarna gör kan påverka presidentvalet. – Om Trump eller Biden är valmöjligheterna så har jag inga valmöjligheter. 55-åriga Julia Trout har alltid röstat republikanskt, men är en av många republikaner som inte längre vet vad de ska göra. Hon säger till New York Times att hon sannolikt struntar i att rösta om Donald Trump står mot Joe Biden. Och det väntas bli fallet när amerikanerna skrider till valurnorna i november. Supertisdagen den 5 mars är en höjdpunkt på det politiska året i USA – när femton delstater och ett territorium väljer sina presidentkandidater för Republikanerna och Demokraterna. Vinsterna för den republikanska utmanaren Nikki Haley blev som väntat små. Hittills har hon bara tagit hem en delstat: Vermont. Men Nikki Haley – och de som röstar på henne – kan ändå bli en rejäl huvudvärk för Donald Trump framöver. Inför presidentvalet väcks nämligen frågan om hur hennes supportrar kommer att rösta. – Trump har sin bas, men det finns ganska många republikaner som inte bara föredrar Haley, utan som skulle ha svårt att rösta på Trump, säger Merrick Tabor, statsvetare vid Stockholms universitet och expert på amerikansk politik. Det, fortsätter han, kan spela en avgörande roll. – Huruvida de röstar på Biden eller inte röstar över huvud taget är oklart. Men det visar en potentiell svaghet som Trump har. Jämnt presidentval väntar Det är oklart exakt hur stor den gruppen är. Nikki Haley räknade nyligen också hem segern i primärvalet i Washington DC. Merrick Tabor nämner att hon i vissa delstater har fått omkring 20 till 40 procent av de republikanska rösterna. Och presidentvalet i höst kan bli jämnt. Enligt statsvetaren måste Donald Trump sannolikt få stöd från de flesta republikaner och från osäkra mittenväljare för att kamma hem segern. – Förlorar han en alltför stor andel republikaner kan det bli tufft för honom. Bland Nikki Haleys supportrar finns många högutbildade väljare som lutar åt mitten. De beskrivs av New York Times ha spelat stor roll i tidigare val. Merrick Tabor påpekar dock att alla väljargrupper kan få vågskålen att tippa åt ena eller andra hållet om valet blir jämnt. Framför allt är så kallade swing states, vågmästarstater, centrala. Men det kan också finnas andra planer på hur Donald Trump ska spelas ut. Det är nämligen inte säkert att Nikki Haley kastar in handduken än – trots att hon väntas förlora de flesta primärvalen. – Jag tror att hon säkert har lite olika idéer om hur hon skulle kunna få nomineringen, även om utsikterna inte är så goda, säger Merrick Tabor. Delegater röstar fram kandidat Det är delegaterna på partikonventen som röstar fram presidentkandidaterna, vilket för republikansk del blir i juli. – Trump försöker få kontroll över partiorganisationen, för han har förstått att det skulle kunna bli ett slags kupp mot honom på konventet. Om tillräckligt många anser att han inte kommer kunna vinna valet, då skulle man kunna försöka övertyga delegaterna att rösta på någon annan. Parallellt med valrörelsen står Trump också i mitten av flera rättsprocesser – med fyra brottsåtal riktade mot sig. Men hur sannolikt är det att Trump inte skulle nomineras till republikansk presidentkandidat? – Om det verkligen går dåligt för honom och om det ser ut som att det kan bli en stor valkatastrof, då är det förstås troligare att man försöker få bort honom på olika sätt. Men det är väldigt svårt att förutse. Proteströster kan bli utmaning Demokraternas Joe Biden radar, likt Donald Trump, upp segrar under supertisdagen. Men det fanns vissa osäkerheter. När Michigan höll primärval valde över 100 000 demokrater att rösta blankt i protest mot USA:s stöd till Israel under kriget i Gaza. Proteströrelsen spred sig runt om i landet – men med mindre kraft och tid bakom initiativen

Nikki Haleys väljare kan avgöra för Trump i valet: ”En svaghet”


Romina Pourmokhtari säger att Liberalerna motarbetar förslag som drar åt det auktoritära hållet. ”Jag sover mindre gott på nätterna”, säger ministern.  Hon blir påmind om ett gammalt inlägg. ”Jag sover gott på nätterna, för mitt parti kommer aldrig samarbeta med SD eller stänga gränsen”, skrev Romina Pourmokhtari i sociala medier 2018.  Så blev det inte. Nu är hon klimatminister i en regering som har ett nära samarbete med Sverigedemokraterna.  – Jag sover mindre gott på nätterna. På grund av att liberalismen inte har samma genomslag, säger Romina Pourmokhtari på en träff med riksdagsjournalisterna.  Hon säger att inlägget var skrivet i ett sammanhang då Jan Björklund var partiledare och Liberalerna hade en annorlunda linje i frågan om ett samarbete med Sverigedemokraterna. – Aldrig betydde aldrig för den partiledningen. Jag var väldigt bekväm med den linjen, att vi sa att vi aldrig kommer att göra det.  Romina Pourmokhtari påminner om att det sedan kom en ny partiledning, med Nyamko Sabuni i spetsen, som drev på för en ändrad linje. Under den processen var Pourmokhtari ordförande för ungdomsförbunden och argumenterade emot ett samarbete med SD.  Den kampen förlorade hon.  – Jag funderade på om jag skulle göra annat i stället. Jag fick till och med ganska spännande erbjudanden av folk som tänkte att jag såklart inte skulle vara kvar.  Efter noga övervägande bestämde sig Romina Pourmokhtari för att stanna kvar i politiken och bli minister i en regering som samarbetar med Jimmie Åkessons parti.  – Jag tror inte att jag hade mått bättre av att backa undan, göra annat och lämna partiet åt sitt öde. I stället ska jag gå in mitt i smeten, vara där och se till att Liberalerna verkligen gör vad vi ska i det här samarbetet.  Jimmie Åkesson har varit tydlig med att Sverigedemokraterna vill sitta i regering efter nästa val.  Romina Pourmokhtari säger att hon håller med sin partiledare Johan Pehrson.  – Att det inte är aktuellt att SD ska sitta i regering, säger hon. – Jag utesluter personligen att kunna sitta i sådana konstellationer. Det hade inte jag kunnat göra. Jag tycker det är ganska uppenbart att jag just nu går ner i spagat för att få ihop det, som det är.  Om Liberalerna ändrar uppfattning och kan acceptera en sådan situation, kommer du då inte att vara en del av det? – Jag kommer inte att vara en del av den regeringen.  Du kommer inte att ändra dig på den punkten? – Nej.  – Jag hoppas att det blir ljusare framöver och att stödet för liberalismen blir så stort att man kan hitta andra parlamentariska konstellationer där liberalismen får större genomslag än just nu, där det konservativa får stort genomslag. Romina Pourmokhtari säger att Liberalerna varje dag motarbetar förslag ”som ligger på bordet” inom ramen för Tidösamarbetet. Det handlar om politik i en auktoritär och protektionistisk riktning, säger hon.  Vad är auktoritärt? – Tyvärr känner jag inte att det är lämpligt att bjussa på mer än så.  – Min tolkning av den konservativa riktningen är att det ibland går åt det auktoritära hållet. Jag är väldigt mån om att försvara friheten och liberalismen.

Romina Pourmokhtari utesluter att sitta i regering med SD efter nästa val


Boende på Lidingö vaknade upp av smällar och ljudet av krossat glas. Ett par timmar tidigare small det i Fagersjö söder om Stockholm. Dåden, där totalt sju personer skadades lindrigt, har koppling till varandra, enligt uppgifter till SvD.  Boende på Lidingö vaknade upp av smällar och ljudet av krossat glas. Ett par timmar tidigare small det i Fagersjö söder om Stockholm. Dåden, där totalt sju personer skadades lindrigt, har koppling till varandra, enligt uppgifter till SvD.  Det ligger glas överallt. Flera fönster är utblåsta. Ett barns mjukisdjur dinglar i fönstret. Flera Lidingöbor har samlats utanför lägenhetshuset i förundran över det som skett.  – Hur kan det här hända på Lidingö?, säger en kvinna.  – Det händer överallt, säger en annan. Under natten till tisdagen, strax innan klockan fyra, exploderade en misstänkt bomb i en port i Larsberg på Lidingö. Två personer skadades lindrigt.  Under måndagskvällen, bara ett par timmar tidigare, skedde en annan sprängning, då vid ett flerfamiljshus i Fagersjö i södra Stockholm.  Där skadades fem personer lindrigt, varav tre fick köras till sjukhus. De blev senare under natten utskrivna. Totalt sett ska alltså sju personer ha skadats i båda sprängningarna.  Polisen är i nuläget förtegna om de båda sprängningarna har koppling till varandra. – Det är för tidigt att säga något men det är klart vi kollar om det finns något samband, säger Anna Stålhuvud, presstalesperson hos polisen.  En person är gripen för sprängdådet i Fagersjö på måndagskvällen och en person är gripen för Lidingösprängningen, uppger polisen.  Enligt källor som SvD talat med så ska det finnas samband mellan de två sprängningarna som skedde i Stockholmsområdet under kvällen och natten. Båda ska ha utförts av ett nätverk verksamma i södra Stockholm, enligt vad SvD erfar. Oro i bostadsområdet Bland glassplittret på gatan på Lidingö reagerar boende på att våldet krupit allt närmre deras bostadsområde.  Elin Karlsson, tillsammans med dottern Ester, är på väg till förskolan och gymmet. De bor precis intill den sprängda porten –  Elin vaknade av explosionen. — Jag hörde smällen men jag trodde först att det var minstingen som förde liv, säger hon.  På platsen utanför den sprängda porten på Lidingö stannar förbipasserande. Bilar på andra sidan vägen stannar till vid vägkanten för att ta in vad som hänt. Fram till och med den 29 februari i år har det skett 21 sprängdåd i Sverige. Värst drabbat är region Syd med sex sprängdåd under januarimånad. Tar man in nattens och morgonens sprängningar hamnar Stockholmsområdet på sju sprängdåd hittills i år.  Samma period förra året hade det skett 29 sprängdåd.  Oro i bostadsområdet Det var inte så länge sedan en skjutning drabbade området, berättar Elin Karlsson. Hon är inte orolig för sig själv men hon tänker på sina barn.  — Det har ju varit saker som hänt här, i höstas sköt man här uppe. Men det är tryggt känner jag ändå, säger hon.  Även när sådant här sker?  — Det har ju skett en förändring sedan jag flyttade hit för tre år sen. Dock så ser man poliser hela tiden här.  Hon fortsätter:  — Det är mycket skjutningar och sprängningar i området upplever jag. Men man ska komma ihåg att det är inte bara här som det sker utan det sker överallt i Stockholm. Det går inte att komma bort från det.  Trots att det är kallt hänger folk kvar på platsen. De två kvinnorna som står en bit längre upp på vägen frågar sig när detta kommer ta slut.  — Jag har sett människor sälja droger i tvättstugan här på kvällarna, säger den ena kvinnan.  — Ja, det har gått för långt, säger den andra. Det ligger glas överallt

Nattens sprängdåd i Stockholm har koppling till varandra


Nu ger Jan-Olof Jacke, vd för Svenskt Näringsliv, sin syn på kaoset i pensionsjätten Alecta och beskriver situationen som ”jobbig”. Trots två misslyckade rekryteringar har Jan-Olof Jacke fortsatt förtroende för beredningsnämndens Kenneth Bengtsson. Nu ger Jan-Olof Jacke, vd för Svenskt Näringsliv, sin syn på kaoset i pensionsjätten Alecta och beskriver situationen som ”jobbig”. Trots två misslyckade rekryteringar har Jan-Olof Jacke fortsatt förtroende för beredningsnämndens Kenneth Bengtsson. Lugn och ro. Det är vad Jan-Olof Jacke önskar för Alecta, pensionsjätten som han återigen är tillförordnad ordförande för.  Men lugn är inte riktigt vad som råder.  Så sent som i söndags valde den nyvalda styrelseordföranden Carina Åkerström med omedelbar verkan, efter bara en vecka på posten, att ställa sin plats till förfogande.  När SvD på måndagen ville ställa frågor till Jan-Olof Jacke, tillförordnad ordförande i Alecta och vd för pensionsbolagets ägare Svenskt Näringsliv var det locket på.  Men på tisdagen svarade Jan-Olof Jacke på SvDs frågor i samband med ett seminarium anordnat av MSB (Myndigheten för samhällsskydd och beredskap).  Vad är din uppfattning av vad som gick fel med den här rekryteringen?  – För det första vill jag nu fokusera på att skapa lite lugn och ro, det är en jobbig situation för organisationen, och ta mig an det så gott jag bara kan, säger Jan-Olof Jacke till SvD.  Två spruckna rekryteringar  Alecta har sedan Ingrid Bonde lämnade posten den 2 oktober förra året försökt tillsätta en ny ordförande i Alectas styrelse.  Alectas beredningsnämnds (pensionsjättens valberedning) första val var den tidigare danska riksbankschefen Lars Rohde. I slutet av januari föreslogs han ta över ordförandeklubben. Men när det framkom att Rohde vid tidpunkten var aktuell för ett annat styrelseuppdrag fick förslaget dras tillbaka.  För en dryg vecka sedan tillsattes i stället Carina Åkerström, tidigare vd på Handelsbanken.  Men i fredags rapporterade Dagens Industri att intressekonflikter skulle kunna uppstå för Åkerström som ordförande i Alecta. Två dagar senare meddelade hon ställde sin plats till förfogande.   ”Min bedömning är att jag inte kommer kunna tillvarata pensionsspararnas intressen på ett sätt som Alectas kunder har rätt att kräva”, uppgav hon för Dagens Industri. ”Att [då] ha en styrelseordförande som omges av frågor kring jävsproblematik är olyckligt. Därför väljer jag att avgå.” Varför det blev som det blev med rekryteringen är ”lite svårt att förstå”, enligt Jan-Olof Jacke.  – Det finns inga nya sakomständigheter som inte hade framkommit under processen. Men uppenbarligen så har Carina gjort en annan bedömning av situationen lite senare.  ”Måste kunna se kandidaten i ögonen” Alectas beredningsnämnd leds av ordföranden Kenneth Bengtsson. Trots det som hänt beskrev han på måndagen Carina Åkerström som ”den perfekta ordföranden” för Alecta, i Dagens Industri.  Beredningsnämndens uppfattning är att det inte förelåg några intressekonflikter ”som inte kunde hanteras på sedvanligt sätt”, enligt ett pressmeddelande från i söndags.  Enligt Kenneth Bengtsson hade ”noga prövningar” gjorts innan Carina Åkerström tillträdde som ordförande, uppgav han för DI på måndagen.  ”Men någonstans måste man kunna titta kandidaten i ögonen och lita på att de gör sin egen prövning. Det är de som sitter inne med informationen, inte minst om du omfattas av banksekretess”, uppgav han för tidningen. När SvD på tisdagen intervjuar Jan-Olof Jacke väljer han sin ord noga

Jan-Olof Jacke om kaoset på Alecta: Inget misslyckande


Sara Stridsbergs nya pjäs gör, via antiken, upp med makt och fadersgestalter. Lina Englund och Johan Rabaeus får till ett tätt samspel bland utbrotten av ironisk teatralitet. Sara Stridsbergs nya pjäs gör, via antiken, upp med makt och fadersgestalter. Lina Englund och Johan Rabaeus får till ett tätt samspel bland utbrotten av ironisk teatralitet. Sara Stridsbergs nya pjäs gör, via antiken, upp med makt och fadersgestalter. Lina Englund och Johan Rabaeus får till ett tätt samspel bland utbrotten av ironisk teatralitet. Oidipus, det är han som påbörjar den våg av våld som ska svepa över Grekland och som skildras via en hel radda pjäser. Oidipus är spådd att döda sin far och äkta sin mor – och gör det. Sigmund Freud ska så småningom göra psykoanalytisk karriär på temat. Sara Stridsberg har nu skrivit ännu en pjäs att lägga till Sofoklos trilogi som avslutas med dottern Antigones uppror mot staten. Hon begraver sin bror Polyneikos trots att kung Kreon bestämt att han ska slukas av vilda hundar.  ”En grav för två” skildrar hur Oidipus leds av sin dotter till Kolonos. Han är blind efter att ha stuckit ut ögonen, och söker med Antigones hjälp en lämplig grav. Pjäsen bildar ett spelrum mellan Sofokles pjäser, men är också en parafras på Shakespeares ”Kung Lear”. Oidipus är ännu fylld av stora gester, en magnifik trashank. Teater Galeasen kan, om man så vill, beskrivas som en litterär scen där nyskrivna, högkvalitativa texter ofta möter en mycket fysisk spelstil. Så också denna gång, Stridsberg har skrivit en metateatral text som gång på gång refererar till andra författarskap. Här dundrar Brecht förbi, och Gertrud Stein. Tydligast referenspunkt, språkligt och visuellt, är ändå Beckett. Inledningen på texten, och scenografin ekar ”Godot” – liksom repliker som ”födelsen är vår död”. Här väntas på att Oidipus ska hitta den ultimata platsen att bli en del av evigheten – under tiden möter han kören, här ett gäng tomtar som nog är på rymmen från ett ålderdomshem. Scenen är ett plan som sluttar, med en grön institutionsväxt i stället för ett beckettskt träd som sakta dör. Scenografen Zofi Lagerman har skapat en avskrädeshög fylld av skrynkliga manuspapper som från en litterär kanon. ”En grav för två” är en pjäs med lager på lager. Först och främst naturligtvis originalen där fadern tvingas förstå att den fria viljan spelar en liten roll ställd mot samhälleligt bestämda strukturer, och där dottern skapas att slåss på samma sätt mot makten. Utöver detta finner man också den far–dottersituation som Stridsberg ständigt återkommer till, ett incestuöst beroendeskap. Här lattjas också, som sagt, med ständiga hänvisningar till världslitteraturen för att spräcka all psykologisk realism. Regin stryker under det teatrala, ibland det lekfullt knäppa. Lina Englund gör Antigones roll till en subtil frigörelseprocess som långsamt, trött men insiktsfullt skiljer sig från sin far. Det är riktigt bra gjort, med en utsökt artikulerad diktion. Johan Rabaeus, å andra sidan, låter Oidipus vara magnifikt storskalig – så har han just gjort en Lear som soppteater. Han spelar blind med stor närvaro, mån om sin kunglighet, eller sitt kändisskap som rollen säger. Maja Rung får spela död maka, men också bullriga roller som kören, det är mycket livat. ”En grav för två” är en pjäs om att göra upp med fadersgestalter, samtidigt är den så pyntad med antika och litterära referenser att den – för full åtkomlighet – kräver en hyggligt påläst publik. Iscensättningen är subtil och en aning gapig på en och samma gång. Den blandar finkalibrerad gestaltning med ironisk teatralitet

Recension: Sara Stridsbergs ”En grav för två” skildrar ett fadersuppror


Ett rånförsök gick snett och Sara dömdes för människorov. Adam dömdes för mordförsök. Under tiden i fängelse vände sig de båda till skrivandet för att klara livet bakom galler. ”Cell 7, oktober 2018.  Klockan slår 11.30, nu kommer lunchvagnen med någon oätlig gryta och två skivor bröd. Om en timme får jag gå ut och röka en cigarett på gården, övervakad av 3 plitar... Varför sitter vi alla isolerade? Ja just det någon tog en läsk ur kylskåpet utan att fråga vems det var. Detta resulterade i ett blodigt handgemäng i duschutrymmet mellan ägaren och tjuven... En helt vanlig dag härinne verkar det som.” Så skriver Adam med blyertspenna i det kollegieblock som utgjorde hans dagbok i fängelset. – Dagboksskrivandet var ett sätt att hålla mig mentalt frisk därinne, säger Adam, nu 32 år. Gjorde ont att möta känslorna Vardagen inne på anstalten är enformigt grå. Ibland bryts monotonin av slagsmål, att det kommer en ny intern eller att någon som Adam kommit bra överens med plötsligt blir förflyttad. Inombords tumlar känslorna omkring: rädsla inför framtiden, ilska över det långa fängelsestraffet, maktlöshet över att inte kunna hjälpa familj och vänner utanför murarna och uppgivenhet över människans råa sidor som kommer fram därinne. I början gör det så ont att möta känslorna att Adam helst vill undvika dagboken. Men när han väl börjat skriva känns det skönt att få ner dem på papper. – Jag funderade över hur jag skulle göra för att inte låta detta bryta ner mig helt. Mest rädd var jag för att ge upp. Jag har alltid kunnat lösa de problem jag haft framför mig, men därinne kändes det som att det bara fanns problem och att jag inte hade några verktyg. Skrivandet blev mitt redskap för att försöka hitta lösningar. Ångrar sig inte Adam är dömd till ett långt fängelsestraff för försök till mord på en person som enligt honom har skadat en av hans nära anhöriga. Han började skriva på ett romanmanus om brottet, men orkade inte fortsätta. – Jag blev bara arg. Att skriva om det tog mig tillbaka känslomässigt och jag ville gå vidare. Hur ser du på brottet och domen i dag? – Jag känner mig sviken av rättssystemet. Inte så att jag inte har begått ett brott, för det har jag, men moraliskt… Hade jag kunnat leva med att min anhöriga kanske inte hade levt i dag? Nej, det hade jag inte. Att skriva hjälper mot ilskan I fängelset har han all tid i världen för att skriva. Han skriver i kod ifall personalen skulle läsa, hittar på alias och byter ut platser, och försöker att inte skriva något som skulle kunna ge honom problem. Ilskan och hopplösheten rinner ner på sidorna och sjunker undan, ger plats för andra perspektiv. Adam inser att han vill använda tiden i fängelset till att utbilda sig och skriva en kriminalroman. – Jag ville få med mig något från det här stället, att det inte bara skulle vara bortkastad tid. Jag skrev också uppmuntrande till mig själv, som att den här erfarenheten kanske kommer att vara till nytta någon gång i framtiden. ”Skriva en ren överlevnadsinstinkt” Sara sitter i baksätet på bilen och skriver frenetiskt i mobiltelefonens anteckningsapp: ”11 augusti 2023 ASSÅ PÅ RIKTIGT!!!! Han ber fucking bedragare att göra jobbet jag är skapt för!?!?!?!?!?!?! Asså driver han med mitt liv????? Eller nej, driver han med sitt eget liv????????? Ne fan nu får det räcka!!! Ska jag sitta o göra 100% rätt och få skit o han 1% rätt och få kramar och kärlek?????” Hon lyssnar till sin pojkvän och en annan person i framsätet som pratar om att ge ett uppdrag som hon hade velat ha till en annan kille. Vet att hon får en örfil om hon skulle öppna munnen

Adam skrev dagbok i kod i fängelset – kom ut med bokmanus


Hon avslutade sitt liv under den tid vi granskade hennes fall. Lisas familj står bakom publiceringen i SvD. De är starkt kritiska till vården i psykiatrin.  Familjen hittar Lisas avskedsbrev när de ska städa ur hennes lägenhet. I brevet står det om trauman och övergrepp som hon utsatts för inom psykiatrin – och besvikelsen över att inte ha blivit trodd när hon larmade till vården.  Det står att hon träffat journalister för att få ut sin berättelse. Hennes sista önskan är att publiceringen ska genomföras. Kort senare ber Lisas trillingbror oss om ett videosamtal.  – Vi ringer för att vi måste berätta att Lisa har gått bort. Hon begick självmord för två veckor sedan, säger Victor och torkar ögonen med baksidan av händerna.  Hade mått dåligt i flera år Han sitter i det som var Lisas soffa i Lisas lägenhet. Bredvid sig har han sina föräldrar och Lisas andra trillingbror. De är alla rödgråtna.   Det är dagen efter att familjen en sista gång fått se Lisa och ta farväl, innan kistan spikades igen.  – Det var ju den jobbigaste dagen i ens eget liv alltså. Att ta farväl av våran Lisa, säger pappa Patric.  Familjen berättar att Lisa har mått dåligt under många år. Hon fick kontakt med barn och ungdomspsykiatrin (BUP) när hon gick på högstadiet. Då hade hon problem med svåra ätstörningar, och utvecklade även ett självskadebeteende. Hon upplevde att vården på Gotland svek henne.  Försökte börja om  Mamma Anette beskriver en situation när hon skulle hämta dottern vid psykiatriska kliniken i Visby. Hon hittar dottern drogad i entrén. Det visar sig att Lisa hade fått en påse med tabletter från personal inom psykiatrin. Tanken var att Lisa skulle ta med sig den hem, men hon tömmer hela påsen innan hon ens lämnat kliniken. Ambulans tillkallas.  – Man tror ju inte att det är sant. Ambulanschaufförerna bara skakade på huvudet. Att de ska behöva hämta henne i psyks farstu, på grund av tabletter hon fått där, för att köra henne till akuten. Det ska inte hända.  Lisa flyttade till Sundsvall i ett försök att börja om. Men återigen naggades hennes förtroende för vården.  Vi har tidigare skrivit om att Lisa anmälde sexuella ofredanden från en skötare. Efter ett självmordsförsök tvingades hon till vård på samma avdelning som han arbetade på. När informationen nådde vården blev hon inte trodd.  – En del av att hon valde att ta sitt liv var ju trauman och övergrepp inom psykiatrin. Hon fick ingen hjälp. När hon försökte så blev hon utsatt i stället, säger trillingbrodern Victor.  Ingen samverkan i vården Han beskriver Lisas situation som en negativ spiral utan botten.  – Hon var ju tvungen rent ekonomiskt att ta jobb och det var aldrig svårt för henne att hitta arbeten. Men så fort hon började jobba så tröt det emot. Hon orkade inte fysiskt. Hon blev utmattad och var tvungen att sjukskriva sig ett tag. Tills allt började om igen.  Familjen anser att ett problem med svensk sjukvård i allmänhet och med psykiatrin i synnerhet är att den är decentraliserad.  – Det finns ingen samverkan mellan regioner eller förståelse för samsjuklighet. Man behandlar ett problem i taget utan att se att allt hänger samman, säger Victor och får medhåll från resten av familjen.  – Du kan ju inte jobba med en patient utan återkoppling från patienten. Allt handlar ju om förtroende. Och det finns ju inte heller i dag, säger pappa Patric. Lisa var engagerad i en förening som arbetar med att sprida kunskap om självskadebeteende och ätstörningar, och ge stöd åt drabbade och närstående.  – Det är tragiskt att det behövs organisationer som lever på donationer för att åstadkomma förändring. Det här är ju ett arbete som borde bedrivas inifrån sjukvården, säger Victor

Lisas familj starkt kritisk till vården inom psykiatrin


Oroligheter bröt ut under helgen i Haiti med massrymningar från flera fängelser. Den kända gängledaren Jimmy ”Barbecue” Chérizier tar på sig ansvaret och säger att man nu kontrollerar merparten av öns huvudstad. Den haitiska regeringen har utlyst undantagstillstånd och ett nattligt utegångsförbud efter helgens oroligheter i huvudstaden Port-au-Prince, rapporterar The Guardian.  Det började under torsdagen förra veckan med våldsamma upplopp. Under helgen stormades sedan två fängelser i huvudstaden av beväpnade gäng och över 4 000 fångar lyckades rymma. Antalet döda i oroligheterna räknas till ett tiotal.  Haitis premiärminister, Ariel Henry, befinner sig just nu i Kenya och försöker få till en FN-ledd säkerhetsstyrka för att stabilisera den utsatta önationen. – Polisen fick order att använda alla till buds stående medel för att upprätthålla utegångsförbudet och att gripa alla som bryter mot lagen, sa Patrick Boivert, finansminister, enligt The Guardian.  Den som tar på sig helgens attacker mot landets flygplatser, polisstationer och fängelser är den notoriske gängledaren Jimmy ”Barbecue” Chérizier. Han har, förutom helgens våldsdåd, utmanat den sittande regeringen och vid flertalet gånger deltagit i våldsamma upplopp under årens gång. 2018 fick han sparken från den haitiska polisstyrkan för att ha lett olika gäng i en av Haitis värsta massaker på årtionden. Ett 70-tal människor ska ha förlorat sina liv.  Smeknamnet ”Barbecue” ska han ha fått efter att det gått rykten om att han satt levande personer i brand. Jimmy Chérizier leder just nu Haitis största beväpnade gäng som går under namnet ”Fòs Revolisyonè G9 an fanmi e alye”, eller ”G9” som det förkortas, och har varit den mest aktiva i att försöka störta regeringen ända sedan mordet på den då sittande premiärministern Jovenel Moïse. Målet ska ha varit att gripa landets polismästare samt att gripa andra ministrar för att förhindra Ariel Henrys återkomst till landet.  – Med våra vapen och folket på Haiti, kommer vi befria landet, sa Jimmy Chérizier enligt The Guardian.  Fler än 8 400 personer har rapporterats dödade, skadade eller kidnappade i Haiti under 2023 – mer än dubbelt så många som rapporterades 2022. Gängen i Port-au-Prince, med ”G9” i spetsen, fortsätter att slåss om territorium och beräknas nu kontrollera upp till 80 procent av huvudstaden.

Gängledaren Jimmy ”Barbecue” Chérizier låg bakom attack i Haiti


Kaoset på Alecta fortsätter när ännu en ordförande lämnar. Från högsta ledningen på pensionsjätten ligger locket på när SvD vill ställa frågor om vad det är som hänt.  Kaoset på Alecta fortsätter när ännu en ordförande lämnar. Från högsta ledningen på pensionsjätten ligger locket på när SvD vill ställa frågor om vad det är som hänt.  På kort tid har Alecta vid två tillfällen försökt tillsätta en ny styrelseordförande. Båda försöken har slutat i misslyckanden.  Carina Åkerström, tidigare vd på Handelsbanken, fick frågan av Alecta ”en väldigt tidig morgon i slutet av januari”, sa hon till SvD när hon tillsattes som ordförande för drygt en vecka sedan.  I söndags meddelade Åkerström att hon, med omedelbar verkan, ställer sin plats till förfogande.  ”Min bedömning är att jag inte kommer kunna tillvarata pensionsspararnas intressen på ett sätt som Alectas kunder har rätt att kräva”, uppgav hon till Dagens Industri.  Ordförandelösa sedan förra hösten Alectas valberedning, ledd av Kenneth Bengtsson, har sedan i höstas letat efter en ersättare till Ingrid Bonde. Bonde lämnade posten som ordförande med omedelbar verkan den 2 oktober förra året.  Bakgrunden var bland annat pensionsjättens placeringar i flera amerikanska nischbanker, vilket resulterade i mångmiljardförluster.  Förtroendekrisen växte sig större när Alectas investeringar i fastighetsbolaget Heimstaden Bostad började uppmärksammas. År 2022 ägde pensionsjätten 36 procent av fastighetsbolagets aktier. Då värderades innehavet till nästan 53 miljarder kronor.  Även denna investering har, sedan räntorna började skjuta i höjden, resulterat i stora förluster för Alecta.  Investeringsbesluten kopplade till både de amerikanska nischbankerna och Heimstaden utreds just nu av Finansinspektionen (FI).  Valberedningens första val som ny ordförande var den tidigare danska riksbankschefen Lars Rohde. Han förslogs ta över ordförandeklubban i slutet av januari och var tänkt att väljas av överstyrelsen i början av februari.  Förslaget drogs dock snabbt tillbaka när det framkom att Rohde vid samma tidpunkt var aktuell för ett annat styrelseuppdrag hos storbanken Nordea.  Snart därpå valdes Carina Åkerström till ordförande i Alectas styrelse.  Nu har även hon kastat in handduken.  Locket på hos pensionsjätten När SvD försöker få intervjuer med de högst ansvariga på Alecta tar det stopp.  Jan-Olof Jacke, tillförordnad styrelseordförande, avböjer att kommentera händelserna.  Även vice ordförande Elisabeth Sasse säger nej.  ”Tack för möjligheten. Eftersom detta rör beredningsnämndens arbete som jag inte kan eller ska kommentera så hänvisar jag till beredningsnämndens ordförande, Kenneth Bengtsson”, skriver hon till SvD. Kenneth Bengtsson vill inte heller ställa upp på intervju. Genom Alectas presschef hänvisar han till ett kort pressmeddelande som Alecta publicerade i söndags samt svar han gav till Dagens industri på måndagen.  ”Det är beklagligt att Carina Åkerström gjort en förändrad bedömning av sina möjligheter att fullfölja uppdraget som styrelseordförande i Alecta och valt att avgå. Det har inte framkommit några nya uppgifter som vi inte redan kände till”, står det i pressmeddelandet.  Unionens förbundsordförande Peter Hellberg, som sitter i Alectas valberedning, lämnar en kort kommentar till SvD via mejl.  ”Beskedet var oväntat och situationen är självklart beklaglig och innebär att beredningsnämnden nu arbetar vidare med förslag till ny ordförande inför ordinarie överstyrelsemöte”. För ytterligare kommentarer hänvisas SvD till Alectas presstjänst, där svaret alltså är nej


Hon tog sig från Glasgows fattiga kvarter till överhuset. Nu anklagas baronessan Michelle Mone för att ha blivit stormrik på offentliga kontrakt under pandemin. Efter att tillgångar på en miljard kronor har frusits kämpar Mone nu för att rentvå sitt namn. LONDON Michelle Mone poserar i baddräkt på en lyxyacht. Året är 2021 och Storbritannien genomlever den tredje vågen av covid. Affärskvinnan Mone och hennes make kryssar runt medelhavet på ”Lady M” som uppges ha kostat motsvarande närmare 130 miljoner kronor. ”Baroness bra”,  alltså ”Baronessan BH”, som hon kallas i den brittiska pressen, uppges ha blivit mycket rik under pandemin. Under bilden som hon själv lagt ut på sociala medier skriver hon: ”Business isn’t easy, but it’s rewarding”. Att göra affärer är inte enkelt, men det är givande. Nu har det blivit klarlagt hur givande pandemin var för Michelle Mone och hennes make Douglas Barryman. De anklagas för att ha tjänat tiotals miljoner pund på att ha sålt skyddsutrustning till regeringen under pandemin. Utrustning som dessutom var felaktig och inte gick att använda. ”Jag har ett par bröst – det löser sig” Michelle Mones berättelse har beskrivits av flera medier:  Den börjar i Glasgows fattiga East End – ett område med drogproblem och gängvåld där medellivslängden för män 2021 var 54 år. Hon ska ha kämpat sig upp från en uppväxt i en etta utan badrum genom att sälja tidningar och frukt. Hon lämnade skolan som 15-åring utan avgångsbetyg och blev som 30-åring en av Storbritanniens mest uppmärksammade affärskvinnor. Kring millennieskiftet grundade hon underklädsmärket Ultimo. Hon var ung och poserade själv i underkläder för att uppmärksamma företaget, enligt uppgifter i brittiska medier.  I intervjuer har hon berättat om hur vännerna försökte avråda henne från att grunda företaget eftersom hon inte visste något om kläder eller hur man driver företag. Mone uppger att hon då svarade: – Jag har ett par bröst, det kommer att lösa sig. Under de kommande åren fick Ultimo ofta uppmärksamhet i medier. Michelle Mone bidrog själv till presscirkusen, bland annat genom marknadsföring som beskrivits som påhittig. Hon har själv ofta berättat om hur hon marknadsförde sina BH:ar som köpts in av varuhuset Selfridges. Hon anställde skådespelare som fick ställa sig utanför varuhuset på shoppinggatan Oxford Street i London. De var utklädda till plastikkirurger och protesterade mot att hennes BH:ar skulle göra dem arbetslösa. Det är oklart om PR-kupperna faktiskt ledde till finansiella framgångar. Däremot uppges det ha givit henne kontakter inom politiken. Kring det skotska självständighetsvalet 2014 ska den dåvarande premiärministern David Cameron ha fått upp ögonen för henne, enligt brittiska medier. Hon beskrevs som en framstående och fotogenisk skotsk affärskvinna som var villig att stödja hans kampanj mot självständighet. Ett år efter att Skottland röstat nej belönades Michelle Mone med en plats i överhuset. Då uttryckte en del inom Glasgows näringsliv skepticism över den nyblivna baronessan. Hennes företag beskrevs bland annat som ”överhypat” och Michelle Mone anklagades för att ha överdrivit både sin egen och företagets framgång, uppger brittiska medier. Bara två år tidigare uppges hon ha gjort en förlust på motsvarande 10 miljoner kronor, enligt The Guardian. Baronessan hamnade dessutom snabbt på löpsedlarna igen – på grund av en skilsmässa. Michelle Mone berättar i självbiografin ”My fight to the top”, Min kamp mot toppen, hur hon tog en kniv och skrapade exmakens dyra Porsche och hällde laxermedel i hans kaffe för att hämnas för att han enligt henne varit otrogen. Paret skilde sig och Michelle Mone träffade affärsmannen Douglas Barrowman, en skotsk miljardär som uppges ha tjänat sin förmögenhet genom att bland annat hjälpa kunder investera pengar i Isle of Man

Michelle Mone – baronessan som uppges blivit stormrik på pandemin


Regionernas problem att få sjukvården att fungera är inte för lite pengar. Regionernas problem att få sjukvården att fungera är inte för lite pengar. Nu har den inletts, den publika skedmatningen som regeringar oberoende av färg brukar ägna sig åt med start ett par månader före vårändringsbudgeten. Tidöpartierna höll presskonferens under måndagen för att ”dela ut” sex miljarder kronor till regionerna. Det är inget att glädjas över som borgerlig väljare. För trots att regionerna under många år haft stora överskott, har kostnaderna dragit iväg samtidigt som produktiviteten tycks gå ner. Och som SvD berättat (19/2) slog kostnaderna för hyrpersonal rekord under 2022. Antalet som arbetar med administration har ökat rejält, delvis till följd av ett otympligt och dysfunktionellt system. Det avhjälps inte med plåster från staten. Signalen från regeringen blir nu lika opedagogisk som från en förälder som swishar mer pengar när barnet har löpt amok i godisaffären. Nu har den inletts, den publika skedmatningen som regeringar oberoende av färg brukar ägna sig åt med start ett par månader före vårändringsbudgeten. Tidöpartierna höll presskonferens under måndagen för att ”dela ut” sex miljarder kronor till regionerna. Det är inget att glädjas över som borgerlig väljare. För trots att regionerna under många år haft stora överskott, har kostnaderna dragit iväg samtidigt som produktiviteten tycks gå ner. Och som SvD berättat (19/2) slog kostnaderna för hyrpersonal rekord under 2022. Antalet som arbetar med administration har ökat rejält, delvis till följd av ett otympligt och dysfunktionellt system. Det avhjälps inte med plåster från staten. Signalen från regeringen blir nu lika opedagogisk som från en förälder som swishar mer pengar när barnet har löpt amok i godisaffären.

Regionernas problem är inte för lite pengar


PODD | 4 mars. Två år in i ett vidrigt krig – hur ska vi förstå det som har hänt, och det som kommer att hända framöver? PODD | 4 mars. Två år in i ett vidrigt krig – hur ska vi förstå det som har hänt, och det som kommer att hända framöver? Nils Bildt sammanfattar i boken ”Putins vidriga krig” de två år som gått sedan Rysslands fullskaliga invasion av Ukraina. Det är en berättelse om ryska människorättsbrott, men också om ryska bakslag och en västvärld som upptäckt sin kapacitet att hjälpa. Han samtalar med Mattias Svensson. Vad har hänt sedan invasionen inleddes? Varför har det gått som det har gått, hur hade det kunnat gå annorlunda, och vilket slags stöd behöver Ukraina för att på sikt vinna kriget? Detta och mycket mer diskuteras i podden. Nils Bildt sammanfattar i boken ”Putins vidriga krig” de två år som gått sedan Rysslands fullskaliga invasion av Ukraina. Det är en berättelse om ryska människorättsbrott, men också om ryska bakslag och en västvärld som upptäckt sin kapacitet att hjälpa. Han samtalar med Mattias Svensson. Vad har hänt sedan invasionen inleddes? Varför har det gått som det har gått, hur hade det kunnat gå annorlunda, och vilket slags stöd behöver Ukraina för att på sikt vinna kriget? Detta och mycket mer diskuteras i podden.

Nils Bildt intervjuas om sin bok ”Putins vidriga krig”.


Artikeln i SvD där Björn Werner uttrycker glädje över att flygskammen är på väg bort, har väckt starka känslor. Här svarar han sina kritiker – och tror sig förstå varför de kommer från vänstern.  Artikeln i SvD där Björn Werner uttrycker glädje över att flygskammen är på väg bort, har väckt starka känslor. Här svarar han sina kritiker – och tror sig förstå varför de kommer från vänstern.  Artikeln i SvD där Björn Werner uttrycker glädje över att flygskammen är på väg bort, har väckt starka känslor. Här svarar han sina kritiker – och tror sig förstå varför de kommer från vänstern.  I förra veckan utforskade jag i två texter tanken att människan inte är ofelbar. Dels genom att fundera över varför flygskammen är på väg bort – och varför det är bra. Dels genom att föreslå att en del av hatet mot Romina Pourmokhtari kanske egentligen handlar om att många kritiker ser sig själva i klimatministern. Av reaktionerna att döma har jag fel. Det är inte människan som är felbar – det är jag. Ett axplock: DN:s Sandra Stiskalo föser ihop mig med regeringens förslag att subventionera flygande och kallar det hela för vettlöst. Aftonbladets kolumnist Johanna Frändén menar att jag gjort ett intellektuellt undermåligt försök att dra av min egen solsemester på skatten. En av samma tidnings kulturredaktörer, Eric Rosén, vill också vara med. Han menar att jag i princip uppmuntrar till direkta miljöbrott, som att hälla ut spillolja i naturen. Jag är till råga på allt på samma gång också misogynt förringande av Pourmokhtaris person, samtidigt som jag tagit henne i försvar. Kritiken förenas av en sak. Den är uteslutande skriven av personer från den vänstra delen av åsiktsspektrat. Jag anar varför. Mina texter bryter mot vänsterns politiska konsensus som bygger på att klimatet går att rädda genom en tro på individens inneboende godhet och förmåga att välja rätt. Något jag alltså inte håller med om. Men det innebär inte att min inställning är högerorienterad. Det enda politiska förslag jag för fram är kollektivistiskt: lasta inte enskilda individer för ett problem som framförallt går att lösa genom gemensamma politiska beslut. Idén att skuldbelägga enskilda människor verkar, givet att flygresandet ökar kraftigt globalt, inte fungera. Och även om man kan klandra Pourmokhtari för att ha tackat ja till jobbet som klimatminister förringar det inte faktum: att mer än halva Sveriges befolkning med öppna ögon röstat fram det många avfärdar som en klimatfientlig regering. Inte så lite tror jag det beror på just den attityd som mina replikerande kollegor gett prov på i veckan. Moraliserande i stället för samtal. På ett personligt plan kan jag förstå och sympatisera. Om Eric Rosén (mot förmodan) aldrig flyger på semester sticker det såklart i ögonen när andra gör det. Som politisk strategi i en demokrati är det däremot mindre klokt att kalla presumtiva väljare för idioter. Sandra Stiskalos svar följer här samma linje. Trots att jag rakt ut skriver att kollektiva åtgärder är avgörande för att vrida samhället i rätt riktning ställer hon mig i samma lag som en regering som alltså aktivt vill subventionera mer flygande. Vad vill hon egentligen åstadkomma med detta? Johanna Frändén för däremot samtalet framåt. Hennes text bygger på en nyligen publicerad studie som indikerar att 86 procent av jordens befolkning (studien har kartlagt 130 000 människor i 125 länder) är positiv till förändrade sociala normer som en klimatåtgärd, däribland skam (”shame”). Men tittar man på hur frågan i undersökningen faktiskt är utformad så blir det genast luddigare

Björn Werner anar varför det är vänstern som är mest arg på honom


I väntan på vapenvila kommer nu rapporter om att barn i Gaza svälter ihjäl. Samtidigt rapporteras Israel ha uteblivit från överläggningar i Kairo efter att Hamas inte uppfyllt två krav. Larmrapporterna om uttorkning och svältdöd bland barn kommer främst från norra Gaza. Det krigsdrabbade området skriker efter förnödenheter och medicin. Den palestinska hälsomyndigheten, som kontrolleras av Hamas, uppgav på söndagen att 15 barn dött till följd av uttorkning och undernäring. Uppgifterna har inte bekräftats av oberoende källor då internationella medier inte finns närvarande. Men Unicef har sagt sig känna till minst tio dödsfall av barn vid sjukhuset Kamal Adwan i norra Gaza. Detta sedan kuvöser och syrgas slutat fungera nattetid. Talespersonen Adele Khodr säger i ett uttalande att ”folk är hungriga, utmattade och traumatiserade. Många kämpar för livet”. De akuta larmen kommer sedan Israels främsta allierade, USA, gradvis skärpt tonen om den humanitära situationen i Gaza och FN varnat för att hundratusentals människor riskerar att utsättas för svältkatastrofen. I förra veckan dog över 100 palestinier i det kaos som uppstod när hjälpleveranser nådde fram till den hungrande befolkningen i Gaza stad.  Versionerna om vad som egentligen hände går i sär. USA:s ”matbombning” kritiserades I helgen ”matbombade” USA och Jordanien området. 66 större knyten innehållande 38 000 portioner ska ha släppts från tre transportplan, enligt CNN. Hjälporganisationer har kritiserat släppen som ineffektiva och nedvärderande. Richard Gowan chef för FN:s krisgrupp, liknade hjälpen vid tillfälliga plåster. USA:s vicepresident Kamala Harris skärpte under söndagen tonen mot Israel:  ”Givet det enorma lidandet i Gaza måste det bli en omedelbar vapenvila som ska vara i minst sex veckor. Vi har sett hur mammor föder undernärda barn utan medicinsk hjälp. Israel måste göra mer – det finns inga ursäkter”. Hon bekräftade att det finns en plan för vapenvila på förhandlingsbordet och uppmanade båda parter att gå med på en uppgörelse. ”Låt gisslan återförenas med sina familjer och skänk omedelbar lättnad till folket i Gaza”, sa Harris. Harris möter Gantz Kritiken från Harris kom bara dagen före att hon på måndagen tog emot Benny Gantz för samtal, ledamoten av Israels krigskabinett och tidigare överbefälhavare. Samtidigt kommer uppgifter om att Israel inte åkt till Egypten för fortsatta förhandlingar. Enligt CNN ska anledningen vara att Hamas inte uppfyllt två krav: en lista på gisslan, döda och levande, samt en bekräftelse på förhållandet av antalet palestinska fångar i en utväxling mot gisslan. Hamas har också uttryckt att man vill se ett permanent slut på kriget innan man släpper gisslan. Men samtidigt kom på måndagen också uppgifter från egyptisk tv om ”betydande framsteg” gällande ett eldupphör före den muslimska fastemånaden ramadan, som inleds i helgen. – Det liknar en förhandling i en basar i Mellanöstern. Det kan vara en del av taktiken i dramat att läcka uppgifter av strategiskt intresse. Det är heller inte givet att någon av sidorna vill ha en deal, säger Anders Persson, Mellanösternexpert vid Linnéuniversitetet.  Är ramadan en röd linje för vapenvila? – Nej, det behöver det inte vara. Det kan komma besked om vapenvila ett par dagar in i fastemånaden. Konflikten kan också komma att eskalera under ramadan, säger han.

Barn uppges dö av svält i väntan på vapenvila i Gaza


Domen var väntad och ledamöterna eniga. Högsta domstolen underkänner domen i Colorado som diskvalificerade Trump från delstatens valsedlar. Men vad betyder beskedet? Vad säger domstolen?  Samtliga ledamöter var överens – Högsta domstolen underkänner Coloradodomen som diskvalificerade Donald Trump från valsedlar.  Beslutet publicerades på måndagen klockan 16 (svensk tid) och gäller samtliga amerikanska delstater. Därmed sätter det stopp för stämningsansökningar i delstater som planerade gå samma väg som Colorado.  Colorado håller primärval på tisdag och har låtit Donald Trumps namn stå kvar på valsedlarna i väntan på Högsta domstolens beslut. Domstolen resonerade att en enskild delstat inte kan diskvalificera en kandidat från presidentämbetet. Något som chefsdomare John Roberts tidigare argumenterat skulle bli följden av Coloradodomen. Den delstatliga domstolen skulle i princip ha sett till att Trump inte blev valbar.  Däremot fördjupar sig HD inte ingående i huruvida Trump var involverad i stormningen av Kapitolium 2021. Colorados högsta domstol ansåg att han var det och hänvisade till en paragraf i konstitutionens fjortonde tillägg som hindrar den som deltagit i ett uppror från att väljas om. En paragraf som infördes efter inbördeskriget för att hindra sydstatsrekryter från viktiga ämbeten. Lagtexten förklarar dock inte exakt när, hur och av vem den ska användas.  Domstolen diskuterar i sitt färska utlåtande snarare historien bakom paragrafen och olika tolkningar av den. Juridiska experter har tidigare varit skeptiska till att åberopa paragrafen.  Vad betyder det här? Att den som hoppats att juridiken skulle besegra Donald Trump får tänka om. Om inget oförutsett händer står duellen mellan Biden och Trump och den av dem som lyckas övertyga väljarna om sin egen politiks överlägsenhet vinner.  Coloradodomen, som låg till grund för Högsta domstolens prövning, har kritiserats för att utgöra ”lawfare” – det vill säga att använda det juridiska systemet i politiskt syfte.  Även om beslutet var väntat blir det tydligare för president Biden att han har motvind i opinionen och måste vända denna för att vinna i november. För närvarande ligger han efter i nationella opinionsundersökningar liksom i fem av sex av de viktigaste vågmästardelstaterna.  Om Högsta domstolen hade givit klartecken till att diskvalificera Donald Trump från valsedlarna hade det inneburit en skräll. Många skulle ha betraktat det som ett hårt slag mot demokratin, att hindra en person som många av väljarna föredrar, att delta i ett demokratiskt val. Särskilt efter att tunga juridiska experter – liksom både demokrater och republikaner – kritiserat Coloradodomen.  Hur påverkar det mittenväljare?  Om domen har någon påverkan på Trumps chanser att vinna så är den sannolikt inte negativ, eftersom den kan uppfattas ge hans kandidatur större legitimitet. Men det återstår att se huruvida den förändrar något i väljargruppen. Tidigare opinionsmätningar bland mittenväljare har lutat till både Trumps och Bidens fördel.  I februari kom en undersökning från Quinnipiacuniversitetet där Biden hade en tydlig ledning: 50 procent mot Trumps 44 procent. Två veckor tidigare visade en annan, från Messenger/Harris, omvänt resultat: en seger för Trump med elva procentenheter.  Att just domen skulle bli central för mittenväljare är inte givet. De viktigaste frågorna för väljarna överlag är som följer i fallande ordning: inflationen, sjukvården, migrationen, ekonomin, klimatet. Abortfrågan kommer först på åttonde plats, men kan eventuellt spela en mer betydande roll bland särskilt kvinnliga mittenväljare.  En opinionsundersökning för ett år sedan visade att ekonomin är en dominerande fråga bland republikaner och oberoende väljare, medan att ”bevara demokratin” hamnade högt både hos oberoende väljare och demokrater.

Malin Ekman: Beskedet innebär tydlighet för Biden


Koreografen och dansaren Cristina Caprioli belönas med Venedigbiennalens prestigefyllda danspris Guldlejonet för sitt livsverk. Koreografen och dansaren Cristina Caprioli belönas med Venedigbiennalens prestigefyllda danspris Guldlejonet för sitt livsverk. Koreografen och dansaren Cristina Caprioli belönas med Venedigbiennalens prestigefyllda danspris Guldlejonet för sitt livsverk. ”Tre decennier av provokativ, fysisk undersökning”, lyder bland annat juryns motivering. Tidigare har bland andra Merce Cunningham och Pina Bausch fått utmärkelsen Lifetime achievement i dans.  Under 1990-talet kom en våg av spännande koreografer fram i Sverige, Cristina Caprioli – född 1953 i Italien och utbildad i Sverige och USA – är en av dem. 1998 grundade hon föreningen CCAP, där hon har producerat åtskilliga dansverk, publikationer och filmer med mera, inspirerad av bland annat filosofi och feminism.  Capriolis konstnärskap står med en fot i konsten och en i forskningen. Hon har även initierat festivaler och symposier. År 2008 blev hon professor i koreografi vid Dans- och cirkushögskolan i Stockholm. 2022 medverkade Cristina Caprioli med en omfattande retrospektiv på Berlinfestivalen Tanz im August. På Dansbiennalen i Venedig den 18 juli till 3 augusti kommer flera av Capriolis verk att presenteras och hon arbetar också fram ett nytt verk på plats.  ”Tre decennier av provokativ, fysisk undersökning”, lyder bland annat juryns motivering. Tidigare har bland andra Merce Cunningham och Pina Bausch fått utmärkelsen Lifetime achievement i dans.  Under 1990-talet kom en våg av spännande koreografer fram i Sverige, Cristina Caprioli – född 1953 i Italien och utbildad i Sverige och USA – är en av dem. 1998 grundade hon föreningen CCAP, där hon har producerat åtskilliga dansverk, publikationer och filmer med mera, inspirerad av bland annat filosofi och feminism.  Capriolis konstnärskap står med en fot i konsten och en i forskningen. Hon har även initierat festivaler och symposier. År 2008 blev hon professor i koreografi vid Dans- och cirkushögskolan i Stockholm. 2022 medverkade Cristina Caprioli med en omfattande retrospektiv på Berlinfestivalen Tanz im August. På Dansbiennalen i Venedig den 18 juli till 3 augusti kommer flera av Capriolis verk att presenteras och hon arbetar också fram ett nytt verk på plats.  ”Tre decennier av provokativ, fysisk undersökning”, lyder bland annat juryns motivering. Tidigare har bland andra Merce Cunningham och Pina Bausch fått utmärkelsen Lifetime achievement i dans.  Under 1990-talet kom en våg av spännande koreografer fram i Sverige, Cristina Caprioli – född 1953 i Italien och utbildad i Sverige och USA – är en av dem. 1998 grundade hon föreningen CCAP, där hon har producerat åtskilliga dansverk, publikationer och filmer med mera, inspirerad av bland annat filosofi och feminism.  Capriolis konstnärskap står med en fot i konsten och en i forskningen. Hon har även initierat festivaler och symposier. År 2008 blev hon professor i koreografi vid Dans- och cirkushögskolan i Stockholm. 2022 medverkade Cristina Caprioli med en omfattande retrospektiv på Berlinfestivalen Tanz im August. På Dansbiennalen i Venedig den 18 juli till 3 augusti kommer flera av Capriolis verk att presenteras och hon arbetar också fram ett nytt verk på plats.


Open AI stäms av medgrundaren Elon Musk. Han säger sig vilja bevara företagets ursprungliga ideella ambitioner. Men Musk har fler skäl att vilja bromsa vad som nu blivit hans konkurrent. I stämningsansökan som Elon Musk lämnat in till det kaliforniska domstolssystemet avslöjas direkt komplexiteten i fallet. På ena sidan står ”Elon Musk, an individual”.  På andra sidan Open AI-cheferna Sam Altman, Greg Brockman – och åtta olika Open AI-bolag, alla med namn som låter så här: Open AI LP, Open AI LLC och Open AI GP LLC. Behövs allt detta för något som var en ideell verksamhet med syfte göra gott för världen med artificiell intelligens? Det anser inte Musk som nu stämmer dem.  Elon Musk är en av grundarna till Open AI från början, och en av dess initialt största finansiärer. Det stämmer att bolaget sedan dess ställt om till att inkludera en mer kommersiell bolagsstruktur. Därav alla dessa krångliga företagsnamn som äger varandra.  Men denna förvandling skedde redan 2019. Så varför stämmer Musk först nu, fem år senare? Det finns tre tänkbara skäl. Den första – och mest välvilliga tolkningen – är att det är först nu som Open AI slagit igenom stort. Utvecklingen inom AI accelererar i takt med de stora investeringarna som görs inom området. Riskerna som vissa AI-forskare varnat för kan således bli mer aktuella. Open AI sattes ursprungligen upp för att säkerställa att AI-tekniken används med gott uppsåt och på ett sätt som gynnar mänskligheten. Musk har varit tydlig med att han vill kolonisera Mars som ett alternativ till jorden för dess invånare.  Om han genuint är orolig för att AI-tekniken kan komma att användas på fel sätt, är detta rätt tillfälle att försöka hindra det.  Något som talar mot detta är uppgifter i en artikel i New York Times om att Elon Musk så sent som 2018 ska ha uppmuntrat Open AI att accelerera sin utvecklingshastighet på ett sätt som en forskare där ansåg var ”vårdslöst”. Det andra skälet är att Musk nu konkurrerar med Open AI via sina egna bolag. Publikationen Semafor har tidigare rapporterat att Musk försökte ta över Open AI 2018, efter ett bråk med Sam Altman. När det misslyckades drog Musk tillbaka en stor tilltänkt donation. Flera år senare driver Musk nu flera bolag med kopplingar till AI – däribland Tesla och det nya projektet XAI. Intressant nog har XAI registrerats som ett kommersiellt ”benefit corporation”, vilket är en företagsform som ska gynna fler än bara dess aktieägare. En slags hybrid mellan det ideella och det kommersiella. Oavsett hur XAI är uppsatt är de en direkt konkurrent till Open AI. Att sakta ner eller tvinga Open AI att strukturera om sig skulle kunna gynna Musks egna initiativ rejält. Det tredje skälet är en fråga om makt.  Tillgången till AI-tjänster ökar explosionsartat, men de underliggande systemen som tillhandahåller dem är få. I dagsläget är det främst Google, Open AI tillsammans med Microsoft, Anthropic, Meta och en handfull till som ligger till grund för nästan alla AI-tjänster.  Det innebär att maktkoncentrationen blir väldigt hög – och den liknar det läget som vi har haft med nätets techjättar de senaste 15 åren. Musk är i dag inte en av dessa maktspelare. Och det svider nog att han varit med och finansierat någonting som nu både skapar vinster och en svårintaglig position för några av hans konkurrenter. Stämningen var på många vis väntad. Musk har varit tydlig i sin kritik av Open AI en längre tid.  Varken Microsoft eller Open AI anser dock att sättet som Musk beskriver relationen dem emellan är korrekt.  De anser att det är ett kommersiellt partnerskap, men att Microsoft inte kan kontrollera vad Open AI gör. Samt att den ideella delen av Open AI finns kvar, som den juridiska enhet där styrelsen som bestämmer allting sitter exempelvis. Det är lätt att vara idealistisk kring den nuvarande AI-utvecklingen och hur man vill att den ska användas

Björn Jeffery: Flera skäl till att Elon Musk stämmer Open AI


”Liam Gallagher & John Squire” påminner om hur länge sedan Gallagher och Squire var relevanta. Det här är musik från stenåldern – med skolgårdslyrik från trotsåldern. ”Liam Gallagher & John Squire” påminner om hur länge sedan Gallagher och Squire var relevanta. Det här är musik från stenåldern – med skolgårdslyrik från trotsåldern. The Stone Roses debutalbum fyller 35 år i maj, sent i september firar Oasis ”Definitely Maybe” sin 30-årsdag.  Det förstnämnda bandets gitarrist och kompositör John Squire och det andra bandets sångare ser efter alla dessa år ut som två frusna nordengelska mormödrar på väg till Manchesters Arndale-galleria för att hamstra ökenkängor på Clark’s och marmite till extrapris på Aldi.  Det är inte helt lätt att se hur det under funktionsplaggen och de grånat spröda britpop-frisyrerna döljer sig två lokala rockgudar.  I en rockhistorisk brittisk Mojo-kontext ter sig förstås ett album med de här två Lancashire-damerna som en efterlängtat våt dröm. Utanför det sammanhanget är det i praktiken blott ett oändligt gitarrsolo i duett med Liams karakteristiska morrande som tillsammans vadar genom Beatles- och Led Zeppelin-pastischer med urbota dum lyrik; ”I’m so bored with this song/ I’m so bored all night long” och, herregud, sjunger Gallagher verkligen ”these aren’t the droids you’re looking for”? 1994 gick Oasis snarlika nödrim i ironiskt leende Marc Bolan-anda att gömma bakom solglasögon och en sarkastisk swag av sällan skådat slag – men 2024 är Squire 61 år gammal, Gallagher blott tio år yngre. De borde ha hunnit bli skriv- eller i alla fall läs-kunniga. Helst kanske både och. Men, nej, inget av detta verkar ha inträffat.  Med förstoringsglas och pincett letar jag ändå efter försonande ögonblick. De finns faktiskt där, jag hör dem, men är inte längre kapabel att tillgodogöra mig dem. Anstränger jag mig å det grövsta kan jag rent teoretiskt skönja melodislingor som på ett potentiellt tredje Stone Roses-album i 1990-talets slut kanske hade framstått som om inte direkt meningsfulla så i alla fall begripliga. Sällan har dock musik överstämt så hundraprocentigt med förpackningens innehållsdeklaration. Det låter exakt som man föreställer sig att ett tre decennier försenat möte mellan Oasis och Stone Roses i övre medelåldern skulle resultera i. Det enda på ”Liam Gallagher & John Squire” som kan kategoriseras som något av en överraskning – för övrigt en högst obehaglig sådan – är hur gärna Squire allra helst vältrar sig i bluesrock. Men – och det är ett välmenande men – i några flyktiga ögonblick blir jag ändå påmind om hur oerhört kul, till och med omvälvande, det var att i realtid låta sig övermannas av både Stone Roses självsäkerhet och det tidiga Oasis nonchalans i ”I am the resurrection” respektive ”Cigarettes & Alcohol”. Hur oerhört hårt de båda slog underifrån; representanter för en tystad arbetarklass som saknade egna röster och kulturella förebilder.  Deras betydelse är knepig att retroaktivt försvara, i alla fall rent musikaliskt. Det socio-geografiska klassperspektivet är nästan det enda – möjligen också The Stone Roses ”Fool’s Gold” – som i dag återstår gentemot åklagarsidans med tiden alltmer övertygande bevisföring.  Mer än något annat framstår ”Liam Gallagher & John Squire”, för någon i min ålder, som en smått skrämmande erinran om hur oerhört länge sedan det var, hur det de försöker åstadkomma tillsammans i dag verkligen är musik från stenåldern – med skolgårdslyrik från trotsåldern, vilket uppenbarligen var ännu längre sedan – som inte uppfyller någon som helst acceptabel funktion, knappt ens, hoppas jag, för de som har svurit en ed om livslång lojalitet till Gallagher och Stones Roses som vore de fotbollslag

Recension: Andres Lokko om Liam Gallagher & John Squire