Boverket har i byggnadsverksförordningen bemyndigande att skriva tillämpningsföreskrifter om bl.a. bullerskydd. Med avsnitt 7 i BBR uppfyller vi detta bemyndigande. I föreskrif- ten finns hänvisningar till två standarder om ljudklassning, SS25267 respektive SS25268. För att underlätta branschens arbete har Boverket tagit fram denna handbok för att bland annat klargöra olika aktörers ansvarområden. Handboken är indelad i avsnitt med olika inriktning och detaljeringsgrad. Avsnitt 1 ger en bakgrund till handboken. Avsnitt 2 beskriver roller och ansvarsfördelning mellan olika aktörer i byggprocessen. Avsnitt 3 beskriver hur en sakkunnig kan utforma en ljudskyddsdokumentation, som styr hante- ringen av ljudfrågorna effektivt i ett projekt. I ljudskydds- dokumentationen beskrivs också hur byggnadens tekniska egenskaper ska kunna säkerställas. Dessa avsnitt 1-3 vänder sig således till alla aktörer inom byggbranschen som berörs av ljudfrågor, exempelvis byggherrar, myndigheter, projektörer, tillverkare, entreprenörer, sakkunniga och kvalitetsansvariga enligt PBL (1987:10) m.fl. Handboken är utformad som ett komplement till standarderna för ljudklassning av bostäder (SS 25267) och lokaler (SS 25268), som specificerar olika ljudkrav som kan ställas på en byggnad i bruksskedet. Av- sikten med beskrivningarna i denna handbok är inte att ändra innebörden i de standarder som den hänvisar till utan bara att förtydliga och komplettera dessa. Avsnitt 4 vänder sig i första hand till sakkunniga om ljud med direkta tekniska råd om tillämpningar av ljudklassnings- standarderna. Avsnitt 5 vänder sig till tillverkare, avsnitt 6 till entreprenörer och avsnitt 7 till kontrollanter.


Avsnitten 4-7 behandlar ett stort antal frågor från branschen med anknytning till BBR avsnitt 7 samt standarderna SS 25267 och SS 25268. Avsnitten täcker dock inte in alla typer av ljudfrågor och ger inte heller någon generell genomgång av akustikteori mm. För den som vill ha stöd för konstruktion och produktutveckling, hänvisas därför till några välkända böcker och en litteraturlista som återfinns i slutet av rapporten. Där finns även hänvisningar till några praktiskt inriktade rap- porter, artiklar och informationsblad om byggakustik, som är läsvärda för alla aktörer inom byggbranschen som kommer i kontakt med ljudfrågor. Handboken kan också användas som komplement till Bo- verkets allmänna råd när det gäller lokala myndigheters hand- läggning av ljudfrågor i husbyggnadsprojekt, dels med ” Boken om lov, tillsyn och kontroll ” 1 , dels med ” Buller i planeringen – planera för bostäder i områden utsatta för buller från väg- och spårtrafik ” 2 .


1  Boken om lov, tillsyn och kontroll. Boverkets allmänna råd BFS 1995:3, ändrad genom BFS 2004:2 och rättelseblad 2005-12-20. ISBN-nummer: 91-7147-853-1. Kan hämtas fritt på internet, www. boverket.se 2  ”Buller i planeringen – planera för bostäder i områden utsatta för buller från väg- och spårtrafik”. Boverkets allmänna råd BFS 2008:1. ISBN-nummer: 978-91-85751-72-3


Det finns både ekonomiska och praktiska skäl till att arbeta strukturerat och att planera ljudfrågorna i ett byggnadsprojekt noggrant. En byggnads slutkostnad kan bli betydligt högre om man inte fastställer de korrekta förutsättningarna i ett tidigt skede. Otydliga underlag får till följd att parterna måste göra egna tolkningar. Då ökar risken för att det uppstår missför- stånd och att korrigerande åtgärder måste vidtas i sent skede. Figur 1.1 illustrerar sambandet mellan kostnader och tidpunkt för lösningar av ett problem.


Många gånger uppfattas ljudklassningsstandarderna som alltför omfattande och detaljerade. Det finns en allmän önskan om ”enkla regler”, gärna kombinerade med frihet i tillämp- ningen i de enskilda projekten. Standardiseringskommittén, SIS tekniska kommitté för byggnadsakustik, och Boverket har dock gjort bedömningen, att det finns starka skäl till att standarderna ska vara detaljerade, men också ge möjlighet till anpassning till rådande behov i olika projekt. BBR ger ett övergripande krav på bullerskydd i avsnitt 7 och förtydligar detta genom hänvisning till de båda standarderna i ett allmänt Figur 1.1 Samband mellan akustisk kvalitet och kostnad för bulleråtgärder. Källa: SOU 1993:65


råd. Genom att uppfylla ljudklass C i respektive standard kan föreskriftens krav sägas vara uppfyllt för de byggnads- och lokaltyper som omfattas av föreskrifterna. SIS tekniska kom- mitté för byggnadsakustik har arbetat med ljudkraven under lång tid och har kunnat föra in mycket praktisk erfarenhet i standarderna. Exempelvis har flera tillägg gjorts för att klara nya tillämpningar samt hantera specialfall som är väsentliga för att undvika att byggkostnaderna ökar. I de nyare utgåvorna tillkom exempelvis ”begränsningsregler” (se avsnitt 4.3.2 och 4.3.3) som ett resultat av att det blivit allt vanligare med stora öppna planlösningar i bostäder. De gamla ljudkraven fick en kostnadsdrivande verkan som inte svarade mot subjektiv upp- levelse. Ljudstörningar vid låga frekvenser, som underskattats av äldre krav, har fått särskilda tilläggskrav som inte påver- kar väl fungerande konstruktioner. Hade det ”enkla” kravet skärpts hade det fått mer generella och fördyrande konse- kvenser. Regler som förefaller enkla kan därmed få oönskade konsekvenser.


omfattar 6 olika tekniska egenskaper 1. berör flera typer av byggnadsdelar 2.


kommer in i alla skeden av byggprocessen 3. måste hanteras av olika aktörer (discipliner) 4.


Detta medför att det blir många frågor som måste tas upp av olika aktörer i olika skeden vilket gör hanteringen svår att överblicka, se figur 1.2 och avsnitt 2. Figur 1.2 Byggprocessens komplicerade process för hantering av bland annat ljudfrågor.


Standarderna och denna handbok kan användas för att han- tera ett stort antal avgränsningsfrågor i varje enskilt projekt. Branschens aktörer får en mer enhetlig tillämpning av ljud- kraven, vilket ger förutsättningar för rationellare hantering av ljudegenskaperna och utveckling av ljudmässigt goda produkter det ger också nya akustikingenjörer en möjlighet att få stöd och hjälp i sin yrkesutövning. Förutom standarderna och detta dokument är det troligt att det kommer att utvecklas olika typer av förenklade anvisningar som inriktas på olika byggprodukter. Det är en fördel om dessa kan förankras i ett gemensamt regelverk, vilket standarderna utgör. SIS tekniska kommitté för byggnadsakustik, har också sam- manställt ett antal frågor om SS 25267 och besvarat dessa, på www.sis.se (sök SS 25267, standardiseringsprojekt bygg- akustik).


Effektiv hantering av ljudfrågor i byggprocessen – roller och ansvar Ett byggprojekt kan genomföras på olika sätt. I en totalen- treprenad kan byggherren ställa funktionskrav på basis av standardiserade ljudegenskaper och föreskriva om samord- ningsansvar för entreprenören. Det är då entreprenörens an- svar att visa att man kan uppfylla funktionskraven med valda konstruktioner. I en generalentreprenad ansvarar byggherren för att ljudkraven uppfylls genom att föreskriva om konstruk- tioner och utförande. Valet av entreprenadform och därmed ansvar för projektering kan bero på många faktorer, exem- pelvis projektets grad av komplexitet, prisbilden vid tiden för upphandling eller helt enkelt vilket sätt som byggherren vill arbeta på i sitt byggprojekt. Begreppsfloran för olika skeden är också tämligen komplex. I ett försök att förenkla bilden har vi därför valt att betona funktionen hos olika aktörer oavsett vem som ansvarar för respektive arbetsuppgift eller i vilket skede insatser görs under projekts gång. Exempelvis kan en projekteringsledare eller projektör ha olika uppdragsgivare ef- terhand som ett projekt framskrider eller så kan olika projek- törer (inom samma disciplin) förekomma vid olika tidpunkter beroende på var i projektet man befinner sig och vem som just då ansvarar för projekteringen. I texten används begreppet entreprenör för den som uppför en byggnad och har pro- duktionsansvar. För entreprenörer som genomför väsentliga delar av projekteringen eller ändrar det föreskrivna tekniska utförandet (stomsystem, stomkomplettering mm.) är avsnittet 4, om projektering relevant.


Byggherren – Byggherren är den som för egen räkning utför eller låter utföra byggnadsarbeten och har det övergripande ansvaret för att uppfylla BBR. För att säkerställa att byggna- den blir projekterad och utförd på rätt sätt bör byggherren, en- ligt allmänt råd i BBR avsnitt 2.31, ” i ett tidigt skede överväga behovet av relevant kompetens för respektive uppgift ”. För detta kan byggherren använda egen personal, eller upphandla fristående projektörer och entreprenörer. Byggherrens pro- jektgrupp, samt de beskrivningar och ritningar som upprättas, utgör underlag för den kontrollplan som fordras enligt PBL.


Byggherren kan (inom detta kontrollområde) tillämpa BBR:s råd på följande sätt: meddela • byggnadsnämnden vem som är utsedd som sakkunnig


utforma förslag på • moment som är relevanta för ljud i kontrollplanen enligt PBL (i samarbete med den sakkunnige), se BBR avsnitt 2:32


redovisa • vilken verifiering som behövs för att visa att även övriga mål har uppnåtts, som inte omfattas av krav enligt BBR bestämma vem som ska ansvara • för verifiering under projektering och utförande


Sakkunnig  – Sakkunnig om ljud upprättar en ljudskydds- dokumentation enligt avsnitt 3, normalt i programskedet. Ljudskyddsdokumentationen bör kompletteras efterhand som projektet fortskrider och avslutas med ett bestyrkande av att byggnaden uppfyller uppställda krav. I denna skrift används ordet dokumentation även för sådana handlingar som ibland benämns beskrivning. Behov av verifiering med hjälp av en fristående sakkunnig kommenteras i avsnitt 7.


Projektörerna  – Projektörerna följer ljudskyddsdokumentatio- nen. I tidigt skede (programskedet) bör denna innehålla princi- per för (eller exempel på) tänkbara lösningar, som kan läggas till grund för skisser, kalkyler, förfrågningsunderlag mm. Under projekteringen av bygghandlingar kan emellertid andra lösningar och produktkombinationer övervägas. I sådana fall ska dessa vara väl dokumenterade med hänsyn till ljud. Det är lämpligt att föra en dialog med såväl den sakkunnige som aktuella tillverkare, så att aktuella ljudkrav kan uppfyllas med de valda lösningarna eller produkterna, se vidare i avsnitt 3. Bygghandlingarna bör hålla sådan kvalitet att entreprenören lätt kan följa dessa under utförandet.


Tillverkarna  – Tillverkarna tillhandahåller nödvändiga mate- rialdata för sina byggprodukter för att byggnadens tekniska egenskaper ska kunna säkerställas, se BBR avsnitten 1:4, 2:1 och 2:322. Byggprodukter som ska sättas samman i en bygg- nad eller produkter som ska ingå som en viktig del i inred-


ningen kan vara verifierade genom provningar i laboratorium, genom provningar i färdig byggnad eller med teoretiska ut- redningar (SS 25267 bilaga F). Det är en stor fördel om dessa provningar/utredningar redovisas på ett standardiserat sätt, av en från produktleverantören oberoende instans. I annat fall bör hårdare krav ställas på entreprenörens ansvar och egenkon- troll. Mer detaljerad beskrivning av tillverkarens ansvar och produktredovisning ges i avsnitt 5. Slutligen kan tillverkaren genom att tillhandahålla projekt- eringsanvisningar förklara produktens avsedda funktion samt beskriva viktiga moment vid montage i särskilda monterings- anvisningar . Anvisningarna bör ge förutsättningar för att produktens egenskaper kan säkerställas vid projektering och montering. Här kan ingå: bildexempel som förtydligar montagearbetet och visar • viktiga detaljanslutningar


eventuella tilläggskrav på andra produkter som ingår i • konstruktionen, t.ex. ytjämnhet, fuktkvot och eftergivlighet dokument som visar riskmoment vid förvaring på • byggplats och vid sammansättning i byggnad etc.


Entreprenörerna  – Rätt ljudteknisk funktion förutsätter ett korrekt utförande av ljudmässigt viktiga detaljer. Risken för fel och brister minskar om entreprenören har kunskaper om konstruktionerna, får stöd av bygghandlingarna och är noggrann vid utförandet. Beroende på entreprenadform kan olika förutsättningar gälla. I vissa entreprenadformer kan nya konsulter handlas upp av entreprenörerna, eller väsentliga ändringar föreslås av denne. Ändringar föreslås ofta för att effektivisera bygget och hitta bättre och billigare lösningar vilket är en viktig del i byggprocessen. Det är emellertid väsentligt att föreslagna förändringar inte påverkar kvaliteten på ett oförutsett sätt. Därför bör byten av produkter som görs på initiativ av entreprenören underställas kontroll av projektör före användning i projektet. Byten ska dokumenteras och vara lätta att identifiera så att byggherrens sakkunnige kan granska dem. Då entreprenören har åtagit sig ett ansvar för granskning och kontroll under byggtiden bör detta dokumenteras i ett egen- kontrollprogram som lätt kan följas av den som byggherren har utsett (normalt den sakkunnige). Se vidare avsnitt 6.


Myndigheterna  – Myndigheterna kan verka för att de uppgif- ter som föreskrivs i detaljplan och bygglov är tydliga och väl förankrade hos remissinstanser i tidigt skede. Om projektör/ sakkunnig upptäcker otydligheter eller brister i besluten bör myndigheterna medverka till att förtydliga dessa så att de slut- liga förutsättningarna är beslutade i samband med byggsam- råd. Särskilt viktigt att klarlägga i tidiga skeden i projektet är


att detaljplanens ljudkrav är tydliga och korrekt beskrivna • att dimensionerande ljudnivåer utomhus och inomhus • fastställs med stöd av beräkningar eller mätningar på ett sätt som medger en korrekt dimensionering av ljudisolering i yttervägg, fönster m.m. se avsnitt 3.


När bygganmälan kommer till myndigheten bör denna för- säkra sig om att byggherren är införstådd med vilka krav som gäller i det aktuella fallet, till exempel vid byggsamråd.


Ljudskyddsdokumentation mot SS 25267, SS 25268 För att säkerställa tydliga avtal (kontrakt) mellan byggherren och entreprenörerna kan byggherren använda ljudskyddsdo- kumentationen som grund för dessa. Dokumentationen är en handling som följer med genom ett byggprojekt och revideras efterhand som projektet framskrider. Ljudmässigt väsentliga anvisningar bör införas i de för projektet styrande dokumen- ten, t.ex. administrativa föreskrifter (AF), rumsbeskrivningar och konstruktionshandlingar. I den mån det är möjligt kan dessa hänvisa till ljudskyddsdokumentationen. Det är lämpligt att ange vilket dokument som är styrande i händelse av mot- stridighet mellan dessa. En ljudskyddsdokumentation som upprättas enligt denna handbok uppfyller rådet om byggakustisk dokumentation i avsnitt 7:3 BBR. Byggherren bör säkerställa, att den som upprättar ljud- skyddsdokumentationen har tillräcklig kompetens. Ljud- skyddsdokumentationen bör bestå av fyra delar:


Del 1 preciserar förutsättningarna i en programhandling. • Här anges vilka krav som ska gälla, normalt med hänvisning till en ljudklass (se vidare i avsnitt 4.1), eventuella avsteg eller tillägg samt motiveringar till dessa. Här anges även dimensionerande ljudnivåer utomhus (trafik m.m.) och inomhus (ljudalstrande verksamheter), samt omfattning av och ansvar för verifiering. Vidare bör en enklare riskanalys som beskriver möjligheter och risker med tänkbara konstruktioner ingå i detta skede Del 2 ger anvisningar för projektering och förslag på • tänkbara lösningar


Del 3 omfattar granskning av bygghandlingar, • rumsbeskrivningar m.m. så att ljudmässigt väsentlig information är tillräcklig för att entreprenören ska kunna uppfylla kraven


Del 4 omfattar granskning av produktionen, verifiering av • färdig byggnad och utfärdande av intyg för slutbevis Foto: Mikael Svensson, Bildarkivet


Del 1 – Program, förutsättningar, omfattning av verifiering


a) Val av ljudklass, tillägg och avsteg Bestäm projektets programkrav, lämpligen genom att precisera ljudklass enligt standarderna SS 25267 (för bostäder) alter- nativt SS 25268 (för lokaler). Ljudklass C uppfyller samhäl- lets minimikrav på ljudförhållanden. Ljudklass A eller B kan väljas om bättre ljudförhållanden önskas. Ljudklass D kan i undantagsfall tillämpas i samband med ändringar eller tillfäl- liga verksamheter om andra väsentliga kvaliteter därigenom kan tillvaratas. Normalt krävs byggnadsnämndens tillstånd att bygga i ljudklass D. Genom att referera till ljudklassningsstan- darderna säkerställs att kraven formuleras på ett korrekt och enhetligt sätt. Om brukarnas behov är kända, så kan man värdera önske- mål om avsteg från eller tillägg till standardernas krav. Avsteg bör vara väl underbyggda och kunna motiveras. Notera att föreskriften i BBR alltid gäller, det vill säga att man måste kunna säkerställa tillfredsställande ljudförhållanden även då enskilda krav i standarderna frångås. Se avsnitt 4.4.1. I sam- band med att ljudklass och eventuella tilläggskrav fastställs, bör man också gå igenom byggherrens egna projekteringsan- visningar (om det finns sådana) samt bygglovet. Kontrollera att inget tilläggskrav strider mot BBR eller vald ljudklass. Exempel på tillfällen då konflikter mellan ljudkrav och andra egenskapskrav kan uppstå är:


– dålig stegljudsisolering kan följa av krav på hårda golvbe- läggningar – byggnadens föreskrivna maxhöjd kan överskridas då valda/ önskvärda bjälklag och golvbeläggningar som måste göras tjocka för att klara ljudkraven


– överhörning mellan studie- eller arbetsplatser uppstår i öppna planlösningar där rumskiljande innerväggar inte kan användas på grund av flexibilitetskrav eller dylikt


– estetiska eller andra tekniska krav som är svåra att förena med den utformning som krävs för att uppfylla ljudkraven, t.ex. stora fönster mot en gata med tung trafik etc.


b) Dimensionerande ljudnivåer Utomhus: Bestäm dimensionerande ljudnivåer utanför byggnaden när byggnadens placering på tomt, form och planlösning är kända. I denna analys ska alla dimensionerande ljudkällor beaktas, såsom – trafik (väg, tåg, flyg, båt)


– evenemangsområden, skolgårdar, diskotek och andra platser där höga ljudnivåer kan förväntas förekomma mer än sporadiskt


Ljudnivåer anges som ekvivalenta (tidsutjämnade) och maximala A-vägda ljudtrycksnivåer enligt SS 25267 eller SS 25268. Från dessa ljudnivåer kan ljudisolering i yttervägg, fönster m.m. bestämmas. I avsnitt 4.4.4 ges exempel på hur dimensionerande ljudnivåer utanför fasad kan redovisas. Om uppgifter saknas kan mätningar eller beräkningar be- höva göras för att fastställa dimensionerande ljudnivå. Det är också lämpligt att kontakta verksamhetsutövaren (kommun, trafikverk eller industri) för att informera sig om eventuella planerade förändringar av verksamheten. I samband med utredningen kan det visa sig vara nödvändigt att ändra utform- ningen eller placeringen av bostäder eller lokaler för att kraven i detaljplanen och BBR (eller en högre ljudklass som bygg- herren beslutat) ska kunna uppfyllas. Exempelvis kan husens form behöva ändras för att få en bättre skärmning mot trafik- buller på den ena sidan. Se vidare i Boverkets allmänna råd 2 . Det kan även finnas skäl att beskriva vilka ljudnivåer som förväntas i omgivningen till följd av byggaktiviteterna (s.k. byggbuller).


Inomhus: Då verksamheter som kan förväntas alstra störande ljud mer än sporadiskt inryms i byggnaden, ska konstruktioner dimen- sioneras för att kunna uppfylla ljudkraven. För dimensionering måste aktuella ljudnivåer vara kända. Det kan exempelvis gälla;


restaurang, pub, diskotek m.m. med förstärkt musik • sport- och fritidsanläggningar, t.ex. bowling och gymnastik • småskalig industriverksamhet, t.ex. tryckeri och verkstad. •


c) Principiella lösningar som uppfyller ljudkraven Det finns normalt behov av att redovisa exempel på lösningar som uppfyller de ljudkrav som ställs, t.ex. för att tydliggöra förutsättningarna, få en rimlighetskontroll eller möjliggöra en första kostnadsuppskattning. Då exempel på lösningar lämnas ut i förfrågningsunderlag och liknande, är det väsentligt att beakta vilken typ av avtal som ska ingås med entreprenören, eftersom garantiåtaganden m.m. påverkas. För vissa upphand- lingsformer kan det vara lämpligt att redovisa flera alternativ eller att ange principer för lösningar. Dels betonar man då att det är en funktion som avses, dels låser man inte oavsiktligt förutsättningarna till en specifik utformning eller produkt.


d)  Verifiering – vad, hur, när och av vem Vissa delar av verifieringen bör inordnas i den kontrollplan som erfordras enligt PBL, i samråd mellan den som är kvali- tetsansvarig enligt PBL och den sakkunnige. En viss hjälp kan man få av ”checklista – ljud” som kan laddas ner från fören- ingen Sveriges byggnadsinspektörers webbplats (www.fsbi.se). Andra delar kan avse moment som går utöver samhällskraven, men som är väsentliga för att nå de mervärden som byggher- ren har beställt. I denna del av ljudskyddsdokumentationen ska det tydligt framgå vad som ska granskas, hur det ska göras, när det ska göras och av vem . Verifiering kan göras ge- nom en kombination av beräkningar, erfarenhetsbedömningar, granskning av bygghandlingar, granskning på byggplatsen och mätningar i färdig byggnad. Om nya riskkonstruktioner identi- fierats under arbetet med ljudskyddsdokumentationen kan det finnas anledning att revidera kontrollplanen innan granskning sker. Se vidare i avsnitt 4 och 7, samt i rapporten från Bover- kets byggkostnadsforum ”Bostäder och nya ljudkrav” 3 .


Byggsamråd och avtal – Byggsamrådet och upphandlingen utgör viktiga ”milstolpar”. För att projekteringen av bygg- handlingarna ska kunna fortgå smidigt bör alla parter vara överens om förutsättningarna för dimensioneringen och hur verifiering ska utföras. Dessa beslut kan dokumenteras i samrådsprotokollet och/eller i avtalet mellan byggherren och entreprenörerna. Förändringar i senare skede kommer med stor sannolikhet att innebära ökade kostnader. 3  Bostäder och nya ljudkrav. Boverket 2007.  ISBN: 978-91-85751-43-3. www.boverket.se


I denna del utarbetas anvisningar till projektörerna, så att deras lösningar i samverkan har förutsättningar att uppfylla ljudkraven. Här bör ingå;


kompletterande anvisningar avseende konstruktioner eller • detaljer som inte har behandlats i tidigare skede,


en granskning av konstruktioner och produkter som före- • slås av projektörerna eller en byggnadsdelsöversikt som redovisar översiktligt vilka • konstruktioner som har fastställts och eventuellt även vilka ingångsdata som har använts för beräkningar


För att kunna ge rätt anvisningar och utvärdera föreslagna konstruktioner bör erfarenhetsmässiga bedömningar och beräkningar genomföras av kritiska konstruktioner och rums- typer i den planerade byggnaden. Dessa bedömningar och beräkningar kan omfatta:


luftljudsisolering (väggar, bjälklag och dörrar) • stegljudsisolering (bjälklag och trappor) •


fasadisolering (tak, ytterväggar, bröstningar, fönster, föns- • terdörrar och uteluftdon) installationsbuller, stomljud (maskiner, inredning, kanalisa- • tioner, fundament och infästningar)


rumsakustik (efterklang, ljudabsorption och ljudutbredning • i stora rum) ljudnivåer utomhus, vid fasad samt på uteplatser (om så- • dana uppgifter har begärts)


I samband med att lösningar och anvisningar förs in i bygg- handlingarna kan det vara praktiskt att ha markeringar på rit- ningarna var detaljutförandet har stor betydelse för att uppnå ljudkraven. Ljud från installationer kan kräva speciell samordning eftersom dessa projekteras och levereras av olika aktörer. Det är lämpligt att byggherren anger vem som har ansvaret för att denna samordning genomförs. Principer för dimensionering och rekommenderade säkerhetsmarginaler anges i BBR avsnitt 2:3 respektive i handbokens avsnitt 4.4.2. Ingångsvärden för byggnadsdelar, se avsnitt 5. Riskmoment vid produktion, se avsnitt 6. När det gäller ändringar i befintliga bostadshus, eller vid ändrad användning av lokaler: en översikt över ett stort antal vanliga konstruktioner i den befintliga 1900-talsbebyggel- sen finns i rapport från SBUF ” Ljudisolering i bostadshus byggda 1880 – 2000 ” 4 . Här redovisas ljudisoleringsvärden för konstruktioner i tredjedels oktavband, både i befintliga konstruktioner och med två eller tre renoveringsalternativ till dessa konstruktioner. Många praktiska exempel och il- lustrationer redovisas också i böcker av Åkerlöf 5 , Bodlund 6 , Björkman m.fl. 7 samt i ett antal informationsblad från Formas (Byggforskningsrådet). 8


4  Ljudisolering i bostadshus byggda 1880-2000. Praktiska erfarenheter och indata för beräkningar (SBUF projekt 11254, Sveriges Byggindustrier rapport 0405). ISSN 1402-7410. Simmons, C. Beställs på www.bygg.org/publ_fou_material.asp.


5  Byggnadsakustik. En praktisk handbok. Åkerlöf, Leif. Svensk Byggtjänst Förlag. ISBN:91-7332-917-7 6  Ljudisolering i ombyggnadsprojekt med träbjälklag. Statens råd för byggnadsforskning rapport R54:1987. Bodlund K.


7  Råd om ljud i hus. Byggforskningsrådet T10:1991. ISBN 54053293. Björkman K, Blomquist S, Nyman H, Thorselius M.


8  Ljudisolering i bostadshus byggda före 1930. Byggforskningsrådet T3:1999. ISBN 54058325 Ekstrand, C-G. Ljudisolering i bostadshus byggda på 1950-talet. Byggforskningsrådet T4:1999. ISBN 54058333 Ekstrand, C-G. Ljudisolering i bostadshus byggda på 1960-talet. Formas förlag rapport T2:2002 ISBN 54058899. Blomquist S, Danielsson S.


Beräkning av ljudiso- lering kan göras med beräkningsprogram som bygger på SS-EN 12354. Programmen väger sam- man ljudegenskaper för olika byggnadsdelar till ett värde som gäller för rum i byggnaden.


Del 3 – Granskning av bygghandlingar När bygghandlingarna ska fastställas så granskas att de konstruktioner, detaljer och anvisningar som beskrivs under föregående punkt blivit rätt införda. Granskningen kan göras antingen av projektörerna i sam- band med deras egenkontroller, eller av den sakkunnige.


Del 4 – Produktionsskedet, verifiering i byggnad, slutbevis Funktioner i färdig byggnad verifieras i den omfattning som har fastställts i programskedet, med hjälp av


okulärbesiktningar, där man granskar att utförande ser ut • att överensstämma med anvisningarna i bygghandlingarna, t.ex. vid anslutningar mellan olika byggnadsdelar


granskning av att anvisade produkter är rätt skyltade (t.ex. • dörrar, mobilväggar, undertak, fönster och uteluftsintag)


enkla täthetsprov, som indikerar att tätningar i öppnings- • bara eller flyttbara konstruktioner fungerar som avsett (t.ex. tamburdörrar och fönster) fältmätningar av ljudisolering och ljudnivåer •


Många kontroller av utförandet kan utföras av entreprenörens personal medan ljudmätningar bör utföras av ett företag med mätkompetens och vars resultat ev. granskas av den sak- kunnige. Omfattningen kan revideras under projektets gång beroende på hur processen har fungerat eller om entreprenad- formen har förändrats. Följande egenskaper kan behöva mätas i mer eller mindre omfattning:


luftljudsisolering (horisontellt, vertikalt och från trapphus) • stegljudsisolering (vertikalt och från trapphus) •


rumsakustik, efterklangstider, inredning och ljudabsorbenter • trafikbuller utomhus (utanför fasad och på uteplatser) •


Om verifieringen av projektering och utförande visar att man uppfyller de krav som ställts enligt kontrollplanen och


Byggnadsnämnden inte funnit anledning att ingripa kan de utfärda ett slutbevis, naturligtvis under förutsättning att övriga tekniska egenskapskrav också är uppfyllda. Det kan även vara aktuellt att intyga att övriga krav enligt ljudskyddsdokumenta- tionens första del har uppfyllts. Den som utfärdar ett utlåtande om att byggnaden uppfyller kraven måste inte vara ”oberoende sakkunnig”. I normala fall är byggherrens sakkunnige den som är mest lämpad att vär- dera om projektet uppfyller kraven eftersom denne sannolikt har bäst kännedom om projektet. Därtill ska den sakkunnige kunna stå för det som står i utlåtandet. Det kan uppstå situationer där det är både lämpligt och nöd- vändigt att kalla in en fristående sakkunnig kontrollant/företag för att genomföra granskningar eller mätningar utan misstanke om jäv eller partsintresse. För att betraktas som fristående bör den sakkunnige kontrollanten varken ha deltagit i projektering eller utförande av byggnaden samt inneha den utbildning och erfarenhet som behövs. Byggnadsnämnden kan, om denna menar att byggherrens egenkontroll av samhällskraven av någon anledning inte är tillräcklig, kräva in intyg från fristående sakkunnig. Det finns för närvarande ingen certifieringsordning motsvarande dem som tagits fram av Boverket för energifrågor m.m. men det finns mätföretag som ackrediterats av SWEDAC för ljudmät- ningar och därmed har dokumenterat erforderlig utrustning (kalibrerad) och goda kunskaper om mätmetoderna. Bygg- nadsnämnden kan i vart enskilt fall utse en fristående sakkun- nig kontrollant. När projektet är genomfört bör ljudskyddsdokumentationen revideras med avseende på de förändringar som gjorts under projektet och resultaten av verifiering av byggnaden. Doku- mentationen är därmed komplett och kan fogas till projektets relationshandlingar.


Projekteringsvägledning – Kommentarer till SS 25267 och SS 25268 Detta avsnitt följer indelningen i de båda standarderna SS 25267 och SS 25268 9 . För kommentarer och fördjupningar till standardernas inledande avsnitt ”0 Orientering” hänvisas dock till handbokens avsnitt 2 och 3 och till respektive standard.


4.1 Omfattning – standardernas syfte Standarderna klassindelar krav som kan ställas på färdigställ- da bostäder (SS 25267) och lokaler (SS 25268) vid normal användning, med inredning. De fyra klasserna A, B, C och D är valda utifrån vissa kriterier. Ljudklass C som svarar mot minimikrav enligt BBR är utformad för att ge tillfredsstäl- lande förhållanden där en stor andel (> 80 %) av boende och brukare inte ska känna sig störda av ljud. Skillnaderna mellan ljudkraven i de olika klasserna är valda så att de ska ge en tyd- lig kvalitetsskillnad. Ljudklass C kan användas då låga direkta kostnader är prioriterade och gäller normalt som lägsta krav vid både nybyggnad och ändring av byggnad. Vid ändring av byggnad kan den sämsta klassen, ljudklass D, tillämpas i undantagsfall om andra väsentliga kvaliteter därigenom kan tillvaratas. I de fall följdkrav kan ställas är det i första hand rum för sömn och vila som bör ges god ljudisolering och låg ljudnivå. Dit hör även så kallade vardagsrum, om de kan användas för sömn och vila. Byggnadsnämnden bör godta ljudklass D endast i de fall då en särskild ljudutredning visar på ekonomiska eller tekniska faktorer som medför att ljud- klass C inte är rimlig att kräva. Vid bedömningen av vad som kan anses rimligt bör man väga in risken för att en betydande andel boende eller brukare kommer att vara missnöjda med ljudmiljön, och att hyresnedsättningar m.m. kan bli aktuella. 9  Alla standarder som handboken refererar till finns hos SIS förlag, www.sis.se.


Ljudklass B är idag ett vanligt mål för bostäder och lokaler. De boende (brukarna) ger normalt bra betyg på ljudmiljön i byggnader med denna klass. Ljudklass A svarar mot en myck- et hög ljudstandard, även om det fortfarande kan förekomma att enstaka personer kan känna sig störda av ljud i en bostad eller lokal i denna klass. Vid valet av ljudklass och tekniska lösningar bör man värdera boende eller brukares förväntningar på ljudmiljön. Att dimensionera för ”100 % nöjda” är inte realistiskt i byggnader där flera personer bor eller verkar. Figuren 4.1 illustrerar ett samband mellan andelen nöjda (subjektivt om- döme) och en akustisk parameter (objektivt kriterium).


Ljudkraven i de olika klasserna är sinsemellan samordnade när det gäller de akustiska parametrarna ljudtrycksnivå inomhus från tekniska installationer • isolering mot trafik och andra yttre ljudkällor •


ljudtrycksnivå utanför bostad och på uteplats (från trafik, • industrier m.m.) efterklangstid och rumsakustisk utformning •


Det är därför väsentligt att man inte ”kryssar” mellan ljud- klasserna, eftersom det finns risk för att den sammanvägda subjektiva värderingen bestäms av den egenskap som har den lägsta ljudklassen. Exempelvis kan ljud från vattenspolning framträda tydligare och störa mera i en byggnad som i övrigt är tyst, än i utrymmen med flera och jämnare bakgrundsljud. De bättre ljudegenskaperna kan således inte fullt ut kompense- ra för de sämre. Underlag för val av kriterier i ljudklasser för bostäder, det vill säga koppling mellan ljudkrav och boende- omdömen, kommenteras i avsnitt 4.4.1.


Figur 4.1 Subjektiv värdering i relation till en akustisk parameter. När ljudklass A uppnås är den subjektiva värderingen så hög att yt- terligare förbättring kräver mycket stora förändringar av konstruktioner (den akustiska parametern). Förbättringarna skulle bli kostsamma och är svåra att motivera. Störande ljud Svagt Störande ljud  Starkt


Störande Subjektiv värdering Inte störande


4.2 Normativa hänvisningar – metoder för verifiering av krav De metoder som förtecknas i standardernas avsnitt 2 ska användas vid den del av verifieringen som sker med beräkning eller mätning, om inte något annat har avtalats. Genom att hänvisa till svenska och internationella standarder säkerställs enhetliga dimensioneringsprinciper med rimliga säkerhetsmar- ginaler samt mätmetoder som ger likvärdiga resultat oavsett vem som utför mätningarna. Vid behov kan preciseringar gö- ras, t.ex. vilka förhållanden som ska råda vid kontroll av ljud från trafik, industrier, installationer, verksamheter m.m. Mätmetodernas osäkerhet (onoggrannhet) är väl dokumente- rade, dvs. det är känt vilka skillnader mellan olika mätresultat som kan förväntas inom samma utrymmen om två eller flera mätningar görs. När det finns flera metoder för att mäta en och samma egenskap kan en av mätmetoderna anges som refe- rensmetod. Det är då denna som gäller framför de andra om det skulle uppstå någon form av tvist eller tveksamhet. Övriga metoder kan t.ex. vara lämpligare för mer översiktliga tester än referensmetoden. De standardiserade beräkningsmetoderna för byggakus- tik (SS-EN 12354) har funnits sedan år 2000, och det finns därmed ännu inte lika mycket erfarenhet av vilken osäkerhet som kan förväntas i beräkningsresultaten. Det har dock gjorts några fältstudier, där beräkningsresultat har jämförts med mät- resultat, bl.a. i Nordtestrapport NT-tech 603 10 och rapport från Byggkostnadsforum 3 . De skillnader mellan beräknade och uppmätta värden som har konstaterats i dessa studier indikerar vilka säkerhetsmarginaler som kan tillämpas vid dimensione- ring, se vidare avsnitt 4.4.2. I fotnoter till avsnitt 2 i SS 25267 och SS 25268 anges att vissa standarder är på förslag, dvs. de var inte fastställda vid utgivningen. Sedan standarderna gavs ut har dock flera av förslagen fastställts, men det kan ske fler ändringar i samband med de revideringar som fortgår kontinuerligt inom standardi- seringsorganisationerna SIS, CEN och ISO. Kontrollera på svenska standardiseringen, SIS, Webb sida 9 , att hänvisningar till standarderna har aktuella nummer och benämningar.


10 Reproducibility of measurements with ISO 140 and calculations with EN 12354. ISSN: 0283-7234. C Simmons, Nordic Innovation Centre, Oslo 2005. www.nordicinnovation.net/nordtest.cfm


Exempelvis är standarden SS 02 52 63 för ljudnivåmätning i rum nu indragen och mätningar ska göras enligt SS-EN ISO 16032 (referensmetod) eller SS-EN ISO 10052 (översiktsme- tod). I bilaga H till SS 25267 ges några kompletterande råd för mätning av luft- och stegljudsisolering. I avsnittet 7.4 i denna handbok finns kompletterande råd som preciserar hur stomljud från WC och tvättmaskiner kan mätas i angränsande rum. Mätning och beräkning av statistiska maximalnivåer från trafik diskuteras i avsnitt 4.5.4. Vad som kan granskas i byggnad (verifiering av utförandet) beror av vilka konstruktioner som används. Man kan därför inte hänvisa till färdiga mallar eller standarder, utan omfatt- ningen bör beskrivas i ljudskyddsdokumentationen till varje specifikt projekt. Tillverkarna kan lämna viss information, t.ex. i sina monteringsanvisningar. I avsnitt 6 lämnas råd om ett antal riskkonstruktioner som är lämpliga att granska i produktionsskedet.


4.3  Termer och definitioner – kommentarer 4.3.1 Allmänt Standarderna innehåller inte allmän information om ljud, bul- ler och hur människor påverkas av ljud. För den som vill veta mera finns dock lättfattligt utformade skrifter, varav några kan hämtas fritt bland annat via Internet. Boverkets allmänna råd om planering för bostäder i områ- • den utsatta för trafikbuller 2


Sveriges kommuner och landstings handbok • Skönheten och oljudet  11


Socialstyrelsens skrift • Bullret bort  12 Arbetsmiljöverkets bok • Buller och Bullerbekämpning . 13


11 Skönheten och oljudet - Handbok om trafikbullerskydd. Sveriges kommuner och landsting publikation 1998:68. www.skl.se. 12 Bullret bort! (artikelnr: 2006-123-25) kan beställas från Socialstyrelsens kundtjänst, 120 88 Stockholm, fax 08-779 96 67, www.socialstyrelsen.se.


13 Buller och bullerbekämpning (artikelnummer: H003, utg. år 2000). Arbetsmiljöverket 171 84 SOLNA. ISBN 91-7464-414-9. Se www. av.se, länk publikationer.


Allmän akustikteori och praktiska exempel finns i böcker av Andersson, Hopkins, Lindblad, Vigran, och Bodén m.fl. som förtecknas i avsnittet ”Läs mera” sist i rapporten. I detta avsnitt kommenteras innebörden av standardernas termer och begrepp, mot bakgrund av vanligt förekommande frågor från branschen. Praktiska tillämpningar av ljudkraven behandlas i avsnitten 4.4 till 4.6.


4.3.2. Luftljudsisolering Luftljudsisolering är en byggnadsdels eller en sammansatt konstruktions förmåga att reducera luftburet ljud mellan två utrymmen. Mätetalet benämns reduktionstal och betecknas R . Det bestäms i 21 förutbestämda (standardiserade) frekvens- band. Av praktiska skäl reduceras alla dessa frekvensbandsvär- den till ett sammanfattningsvärde benämnt vägt reduktionstal. Vägda reduktionstal för byggnadsdelar mätta i laboratorium betecknas R w . Vid mätning av reduktionstal ställer man in en högtalare som skapar en hög ljudtrycksnivå i ett sändarrum . Ljudtryck- snivåerna mäts både i sändarrummet och i det angränsande mottagarrummet . Skillnaden i ljudtrycksnivå korrigeras därefter för skiljekonstruktionens area samt mottagarrummets volym och efterklangstid . Reduktionstalet blir därför obero- ende av provobjektets area och mottagarrummets akustiska egenskaper. Av praktiska skäl har samma definition tillämpats även i byggnader. I en byggnad sker dock ljudtransmissionen både direkt (rakt genom vägg eller bjälklag) och indirekt via anslutande konstruktioner eller öppningar. Den indirekta delen benämns flanktransmission . Vissa tillverkare redovisar reduktionstal för sina konstruktioner i färdig byggnad, med viss inverkan av flanktransmission. Då avses ett fältreduk- tionstal och för att markera detta inkluderar beteckningen ett ´(prim) tecken, R ’ w . Flanktransmission medför normalt sämre ljudisolering i byggnad än vad som kan förväntas med ledning av det laboratoriemätta reduktionstalet för den aktuella skilje- konstruktionen, alltså gäller oftast R ’ w < R w . Ett undantag från regeln finns i hus med lätta väggar och tunga bjälklag, där bjälklagens ljudisolering blir högre i byggnad än i lab. Detta beror på energifördelning i bjälklaget som beskrivs i handbo- ken på www.byggamedprefab.se. Praktiska tillämpningar, se vidare under rubriken 4.4.1.


Begränsningsregel I Sverige används en begränsningsregel för reduktionstal i byggnad enligt SS 25267. Denna regel innebär praktiskt, att uppmätt ljudnivåskillnad i stora rum korrigeras för mottagar- rummets efterklangstid. När begränsningsregeln används mot- svarar R ’ w måttet ”vägd standardiserad ljudnivåskillnad” D nTw  som används i vissa länder. SS 25267 anger av praktiska skäl bara beteckningen R ’ w även där det är D nTw som avses, medan SS 25268 anger krav i R ’ w eller D nTw beroende på vilken typ av lokal som avses. Dimensionering utan hänsyn till begräns- ningsregeln  ger resultat på säkra sidan, dvs. ljudisoleringen blir högre än vad som krävs. I avsnitt 4.4.2 visas tabell 4.4 som översätter mellan R ’ w och D nTw . Vertikalt, samt horison- tellt mot små rum (mindre än 12 m 2 ) får regeln normalt inte någon verkan. I stora rum, eller där den rumsskiljande kon- struktionen har liten area i förhållande till mottagarrummets volym, blir lättnaden ofta 2-5 dB till följd av begränsningsre- geln (dvs. när D nTw får användas istället för R ’ w ). Observera att det är riktningen från större till mindre rum som blir dimensio- nerande. Begränsningsregeln har inget samband med vilken typ av konstruktioner som används, den beror bara av skiljekonstruk- tionens area och mottagarrummets volym. Båda måtten utgår från samma uppmätta luftljudsnivåer och efterklangstider i tredjedels oktavband. Det innebär, att omräkning med hänsyn till begränsningsregeln alltid kan göras i efterhand. Det är därför väsentligt att mätrapporter och annan dokumentation anger, huruvida begränsningsregeln har tillämpats samt vilken skiljearea och mottagarrumsvolym som har använts, eller att man helt enkelt skriver när man använt D nTw respektive R ’ w . Samband mellan R w och D nTw beskrivs i avsnitt 4.4.2 och i SS- EN 12354 del 1.


Anpassningstermer Krav uttrycks i vissa fall som vägt reduktionstal i byggnad ( R’ w ) eller som vägd standardiserad ljudnivåskillnad ( D nTw ) och i andra fall med ett tillägg i form av en spektruman- passningsterm R’ w + C 50-3150 alternativt D nTw + C 50-3150 . An- passningstermen har lagts till det vägda värdet för att skärpa kravet på ljudisolering vid låga frekvenser. I bostäder är det vanligt att kraftiga lågfrekvensljud (basljud) skapas av stereo, TV, datorhögtalare m.m. För tunga konstruktioner är C 50-3150 - termen normalt cirka -2 dB, men för lätta konstruktioner med


dålig ljudisolering vid låga frekvenser kan den vara avsevärt mindre, i extremfall ned till cirka -15 dB. (se figur 4.2).


Det finns många olika anpassningstermer definierade i SS- EN ISO 717, vilket dessvärre har lett till att en ”flora” av krav används inom EU. I exempelvis den norska ljudklass- ningsstandarden NS 8175 anges krav i högre ljudklasser med C-term i frekvensområdet 50-5000 Hz, medan den danska DS 490 anger motsvarande krav med R’ w + C 50-3150 . Beräkning med C 50-5000 istället för C 50-3150 ger oftast 1 dB högre reduktionstal, dvs. kravet på konstruktionerna blir i praktiken mildare ( R’ w + C 50-3150 = R’ w + C 50-5000 -1). Figu- rerna 4.2 illustrerar typiska C - och C 50-5000 -termer för några olika väggtyper. Om man inte anger frekvensområde i C - termen gäller den för det standardiserade frekvensområdet 100-3150 Hz (enligt SS-EN ISO 717-1). Skillnaden mot det utvidgade frekvensområdet 50-3150 Hz kan bli avse- värd för lätta konstruktioner, se figur 4.2, i de fall de har dålig ljudisolering vid de lägsta frekvenserna (mot basljud). Lätta dubbelkonstruktioner med mycket höga R ’ w värden har vanligen stora negativa C 50-3150 -termer. Figur 4.2 Typiska C - och C 50-5000 - termer för några olika väggtyper. Från Hagberg 14 .


betong lättbtg trä gips betong lättbtg trä gips  konstruktionstyp konstruktionstyp


14 Ljudkrav med stöd av ISO/DIS 717. K G Hagberg. NKB – Utskotts och arbetsrapporter, 1996. Rapport 1996:02.


4.3.3. Stegljudsisolering Stegljudsisolering anger byggnadens förmåga att reducera ljud som uppkommer till följd av steg (eller slag/stötar) mot byggnadsstommen. För stegljud gäller krav på högsta tillåten vägd normaliserad stegljudsnivå i byggnad L’ n,w  eller vägd standardiserad stegljudsnivå i byggnad L’ nT,w . Vid mätning av stegljudsnivå används en standardiserad stegljudsapparat som verkar på bjälklaget i ett utrymme utan- för mätrummet. Konstruktioner med hög stegljudsisolering ger låg stegljudsnivå (till skillnad från luftljudsisolering, som är högre ju större ljudnivåskillnaden är mellan två utrymmen). Apparaten benämns även hammarapparat. Anm. Trumljudsnivå eller stegljudsnivå i samma rum, som behandlas i SS 25268, mäts med samma stegljudsapparat. Mätningen sker dock då i samma rum som där stegljudsap- paraten står.


Begränsningsregel Även för stegljudsnivå finns det en begränsningsregel i standarderna. Den innebär att uppmätta ljudnivåer korrigeras för inverkan av mottagarrummets efterklangstid istället för en fast ljudabsorptionsarea. När begränsningsregeln används motsvarar den vägda normaliserade stegljudsnivån ( L’ n,w ) ”vägd standardiserad stegljudsnivå” med index nT ( L’ nT,w ). SS 25267 använder av praktiska skäl bara beteckningen L’ n,w  även där det är L’ nT,w  som avses, medan SS 25268 anger krav i L’ n,w  eller L’ nT,w  beroende på lokaltyp. Dimensionering utan  hänsyn till begränsningsregeln  ger resultat på säkra sidan, dvs. ljudisoleringen blir högre än vad som krävs. I rum med stor mottagarrumsvolym, blir lättnaden ofta ca 3-5 dB till följd av begränsningsregeln (dvs. då L’ nT,w  får användas istället för L’ n,w ). Korrigeringar av uppmätt ljudnivå görs för att det ska vara möjligt att mäta i omöblerade rum och i efterhand kom- pensera mätvärdet för inverkan av tillkommande möblering . För stora utrymmen som avses möbleras blir denna korrige- ring (till 10 m 2 ) i vissa fall onödigt skarp, vilket har motiverat förändringarna i SS 25267 och SS 25268. Översättning mellan L n,w  och L nT,w  beskrivs i tabell 4.4 i avsnitt 4.4.2 och i SS-EN 12354 del 2. Båda måtten utgår från samma uppmätta stegljudsnivåer och efterklangstider i tredjedelsoktavband. Begränsningsregeln har inget samband med vilken typ av konstruktioner som används, den beror bara av mottagarrummets volym. Det innebär, att omräkning med Stegljudsapparat fabrikat Norsonic.


hänsyn till begränsningsregeln för stegljud alltid kan göras i efterhand. Det är därför väsentligt att mätrapporter och annan dokumentation anger, huruvida begränsningsregeln har tilläm- pats och vilken mottagarrumsvolym som har använts, eller att man anger huruvida det är normaliserad eller standardiserad stegljudsnivå som ett angivet värde avser.


Anpassningstermer Krav uttrycks i vissa fall som vägd stegljudsnivå i byggnad ( L’ n,w ) eller som vägd standardiserad stegljudsnivå ( L´ nTw ) och i andra fall med ett tillägg i form av en spektrumanpassnings- term L’ n,w + C I,50-2500 alternativt L´ nTw + C I,50-2500 , där I = Impact och 50-2500 avser frekvensområdet. Om C I -termen anges utan frekvensområde gäller den för det standardiserade frekvens- området 100-2500 Hz (enligt SS-EN ISO 717-2). I bostäder är det vanligt att stegljud alstras vid snabb gång, barnlek eller då möbler flyttas över golvet. Vissa typer av bjälklag kan uppfylla krav som ställs i L’ n,w – värden eller L’ n,T,w –värden med god marginal, men de har ändå otillräcklig isolering mot lågfrekvensljud (dunsar). För att uppfylla krav i L’ n,w + C I,50-2500  alternativt L’ n,T, w + C I,50-2500 krävs konstruktioner med avsevärt högre stegljudsisolering vid låga frekvenser. Sverige var det första landet att ställa krav i ett frekvensområde som utvidgats ned till 50 Hz (i SS 02 52 67 utg. 2 1998), vilket blev möjligt då ISO-standarderna för mätning och utvärdering av vägda sammanfattningsvärden hade reviderats. I vissa fall kan en byggnad vara godkänd med marginal (t.o.m. uppfylla ljudklass A enligt SS 25267) och ändå kan man inte anse att BBR:s övergripande föreskrift i avsnitt 7 är uppfylld, se avsnitt 4.4.1 i denna handbok. Detta problem uppstår ibland på grund av höga stegljudsnivåer vid låga frekvenser (mellan ca 20-50 Hz), vilka inte täcks in av krav i någon aktuell internationell standard. Tyvärr är det inte möjligt att ändra i de svenska ljudkraven utan att komplettera de internationella standarder som används för mätningar och beräkningar. Se vidare avsnitt 4.4.3. För tunga konstruktioner är C I,50-2500 -termen normalt nära 0 dB, men för lätta konstruktioner kan den vara större än 10 dB. Kravet i SS 25267 är uttryckt både med och utan C I,50-2500  -term. Det beror på att vissa konstruktioner ger en negativ C I,50-2500 -term, vilket skulle medföra en lägre stegljudsnivå och en högre ljudklass. Det finns dock risk för att konstruktioner som får stora negativa C I,50-2500 -termer kan ge upphov till be-


svärande ljud från hårda föremål som träffar golvytan (hårda klackar, stolskrap etc.). Kravet uttrycks därför så att en hög klassning av sådana konstruktioner undviks. Negativa C I,50-2500 –termer får alltså inte tillgodoräknas.


Rumskategorier – stegljudsbelastning I SS 25268 är utrymmen uppdelade i två kategorier, utrymmen med hög respektive låg stegljudsbelastning. Avsikten är att krav bara ska behöva ställas på stegljudsdämpning av golv där det är befogat. Formuleringen baseras på en funktion, vilket innebär att man i det enskilda byggprojektet bör gå igenom sina utrymmen och bestämma vilka krav som ska tillämpas i respektive utrymme. I kontor kan stegljud inom utrymmen med flera arbetsplatser uppfattas som störande s.k. trumljud . I första hand bör därför golvkonstruktioner som begränsar trumljudet väljas. Mjuka mattor i gångstråk och interna regler kring användande av hårda skor är andra sätt att hantera problemet. Provmetod och förslag till klassning av golvbeläggningars trumljudpåverkan på trumljudet redovisas i en teknisk rapport från SIS 15 .


4.3.4 Ljudisolering mot trafik och andra yttre ljudkällor I SS 25267 och SS 25268 ställs krav på fasadens luftljuds- isolering. Ljudisoleringen i ytterväggar, tak, fönster, fönster- dörrar, luftintag m.m. ska dimensioneras mot ljud från trafik och andra yttre ljudkällor så att man beräkningsmässigt når de dimensionerande ljudtrycksnivåer inomhus som anges i standarderna, med godtagbar marginal. Med andra yttre ljudkällor avses exempelvis närbelägna industrier, utvändiga kylanordningar och fläktar eller andra ljudkällor som kan ge störande ljud inomhus. Standarden specificerar inte något referenstillstånd i rum för trafikbuller, men man kan utgå från samma förhållanden som anges för installationsljud, dvs. 0,5 s efterklangstid, vilket normalt motsvarar förhållandena i ett möblerat rum. Därmed skiljer sig de nya standarderna mot de tidigare utgåvorna, då kravet uttrycktes som en högsta tillåten ljudnivå från trafik. Med nuvarande formulering minskar osäkerheten vad avser dimensionering mot krav, därtill blir de lättare att kontrollmäta. Kommentarer kring mätningar, se avsnitt 7.


15 SIS Teknisk Rapport SIS-TR-15:2007: Byggakustik – Riktlinjer för mätning och bedömning av stegljudsnivå i samma rum. www.sis.se


Anpassningstermer Tabell C4 i SS 25267 innehåller två typer av sammanfatt- ningsvärden för ljudisoleringen, dels R’ w + C (ibland förkortad R’ A ) och dels R’ w + C tr (ibland förkortad R’ A,tr ), se utdraget ur standardens tabell C4. Anpassningstermen C tr viktar ljudiso- leringen vid låga frekvenser mera än C vid beräkningen av den vägda ljudisoleringen. Vilket sammanfattningsvärde som är tillämpligt beror på de lokala förutsättningarna, t.ex. typ av trafik. Ljud från väg- och tågtrafik i hög hastighet domineras av höga frekvenser, medan tung trafik i låg hastighet, speciellt inomhus, hörs som lågfrekvent motorbuller. C- och C tr ter- merna är utformade för att representera dessa typer av ljud.


I avsnitt 4.4.4 visas några exempel på hur anpassningstermer- na används vid dimensionering. Ytterväggar ska dimensioneras mot både luftburet och stomburet ljud från intilliggande verksamheter, t.ex. ett sam- manbyggt garage.


4.3.5 Ljudtrycksnivå framför fasad och på uteplats Ljudtrycksnivåer framför byggnaden, på olika våningsplan, samt på uteplatser i anslutning till byggnaden, bör faststäl- las med beräkning eller mätning. Beräkningsmodeller finns i råd från Naturvårdsverket och Vägverket. Det finns effektiva beräkningsprogram som följer dessa modeller, och som kan kopplas till digitala kartunderlag, geografiska informationssys- tem m.m., se avsnitt 4.4. Dimensionerande maximalnivåer avser de mest bullrande fordonen. För vägtrafik kan man utgå från trafikstatistik eller turlistor som visar det normala antalet passager per natt med


tunga fordon (2-axliga och 3-axliga) och beräkna vilken andel (percentil) som motsvarar 5 passager per natt. I avsnitt 4.5.4 finns riktlinjer för bestämning av dimensionerande maximal- nivå. Kortfattat tillämpas följande princip: med upp till 10 passager per natt kan medelmaxnivån för • den mest bullrande fordonstypen användas


för fler passager används statistisk teori •


Motsvarande statistiska underlag kan vara svårt att finna för tågtrafik, flyg m.m., och man får då göra ett antagande med hänsyn till de lokala förutsättningarna. I de fall mätningar utgör underlag är det lämpligt att ta in så stort mätunderlag att det går att beräkna medelvärden och standardavvikelser för respektive flygplans- eller fordonstyp som passerar det aktu- ella området, se vidare avsnitt 4.5.4. Mätningar kan vara lämpliga att utföra i speciella fall, t.ex. där terrängen inte kan modelleras på ett tillfredsställande sätt. Mätningar av trafikbuller kan utföras enligt metoder från Nordtest. Se vidare i Boverkets allmänna råd om planering av skydd för trafikbuller. 2 . Vad som ska räknas som uteplats kan behöva diskuteras i det aktuella projektet. Ett krav som kan ställas är att den ska vara ändamålsenlig för samvaro intill en bostad eller lokal. För att balkonger ska räknas som uteplats krävs normalt att ljudnivåerna uppfyller riktvärdena, samt att vädring kan ske via balkongen. En inglasning måste vara öppningsbar, eller omfatta endast en del av balkongen. Med glasning mot trafik och andra ljudkällor samt eventuellt något ljudabsorberande material i ett delvis öppet utrymme kan bullerdämpningen bli upp till cirka 5 dB.


4.3.6 Installationer Luftljud: Ljud från tekniska installationer i en byggnad kan registreras detaljerat över en viss tidrymd. Ljudtrycksnivåer mäts i tredjedelsoktavband (kallas ofta ”tersband”). Standar- derna ställer, i tredjedels oktavband från 31 till 200 Hz, krav på begränsning av ljudnivåer vid låga frekvenser. Tabellerna i standardernas avsnitt 4, avser frekvensvägda sammanfatt- ningsvärden, A-vägda respektive C-vägda ljudtrycksnivåer. Med frekvensvägning avses en summa av ljudtrycksnivåer inom det hörbara frekvensområdet, där värdena i de olika tredjedelsoktavbanden dämpas enligt de standardiserade


vägningsfiltren A respektive C som beskrivs i SS-EN 61672-1. Frekvensvägningen görs för att efterlikna örats känslighet för ljud vid olika frekvenser. A-vägda ljudtrycksnivåer används för ljud inom ett brett frekvensområde, med beteckning L pA  och enheten dB (decibel). C-vägda ljudtrycksnivåer används för lågfrekvensljud och skrivs som L pC . Ljudkraven anger även en tidsvägning, som anger vilken känslighet mätinstrumentet ska ha för tidsvariationer i ljudnivån. Kravet anger antingen en maximalnivå mätt med en standardiserad känslighet F (”Fast”), eller en tidsutjämnad ekvivalent ljudnivå (eq.). När så behövs kan man ange vilken tidsperiod som kravet avser, t.ex. 8h dagtid eller 24h dygn. Sammansatt skrivs därför ett ljudnivåkrav lämpligen med både tids- och frekvensvägning, L pAFmax respektive L pAeq,24h , med enheten dB. Med en ofullstän- digt specificerad ljudnivå är risken stor att det uppstår missför- stånd. För installationer finns en rad gränsdragningsfrågor som bör klarläggas i samband med att avtal upprättas, så att man slip- per att ta ställning till tvetydiga krav i samband med verifie- ringen, exempelvis


Ljud som förekommer mer eller mindre sporadiskt, eller 1. som kommer från utrymmen utanför byggnaden. Ska de omfattas av krav eller inte?


Kylanordningar och fläktar i källare eller på innergårdar 2. kan ge störande ljud både på uteplatser och inne i angränsande hus. Ingår det i det egna projektet att dimensionera mot sådana ljud, eller kan man kräva att ljudkällan ska åtgärdas av ansvarig verksamhetsutövare?


I avsnitt 4.4.6 visas några exempel på när vissa byggnadsin- stallationer ska omfattas av krav, t.ex. ljud från kyl/frys i det egna köket, ljud från en tvättmaskin i grannens badrum osv.


Stomljud: Stomljud avser vibrationer som fortplantas i bygg- nadsstommen och strålar ut ljud i angränsande utrymmen. Vi- brationerna orsakas t.ex. av maskiner och verksamheter såväl inom byggnaden som utanför. Det finns i dagsläget inte något krav som skiljer mellan luftburet och stomburet ljud. Stomljud upplevs dock som mycket störande, särskilt om det samman- faller med kännbara vibrationer i byggnadsstommen. Norska studier 16  av stomburet trafikbuller indikerar att en A-vägd maximalnivå L pAFmax 32 dB svarar mot att omkring var femte boende (20 %) kommer att känna sig störd av stomljud från trafik. Stomljud är svårt att lokalisera och därför kan resulta- tet antas gälla även för stomburet installationsljud. Särskild försiktighet bör därför iakttas och vid dimensionering mot alla typer av stomljud bör god marginal tillämpas.


4.3.7 Efterklangstid och ljudabsorptionsarea Bostäder: Krav på efterklangstid i trapphus, korridorer m.m. i bostadshus syftar till att säkerställa att en viss mängd ljudab- sorberande material tillförs för att reducera ljudnivåer från aktiviteter och högljudda röster. Ljudabsorbenter i trapphus har också den positiva effekten, att personer med hörselska- dor får minskat obehag av lång efterklang vid passage, t.ex. försämrad taluppfattbarhet. Lokaler: BBR anger att ” I lokaler ska efterklangstiden väljas efter vad ändamålet med utrymmet kräver ”. I SS 25268 anges i avsnittet 5.4.3 ” I utrymme där talkommunikation prio- riteras bör efterklangstiden varken vara kortare eller längre än tabellerat värde. För utrymme där låg ljudnivå priorite- ras är det en fördel att sänka efterklangstiden ytterligare ”. Detta innebär, att i lokaler måste man dimensionera mängden ljudabsorberande material så att kravet på efterklangstid uppfylls. God rumsakustisk funktion förutsätter att inverkan av rumsformer och inredning på ljudets fördelning i utrymmet be- aktas vid utformningen. Se vidare nedan i avsnitt 4.4.7-4.4.8.


16 Noise from railway tunnels, structurally radiated. Annoyance and sleep disturbances. Gunn Marit Aasvang, Bo Engdahl, and Karin Rothschild. Applied Acoustics  Volume 68, Issue 9, September 2007.


4.4 Ljudklasser – projektering och byggande Generella krav Tabellkrav i standarderna kan fordra viss eftertanke vid til- lämpningen, t.ex. om det saknas krav för en viss tillämpning, eller om kraven måste anpassas till rådande förhållanden. Huvudprincipen för bedömningar av eventuella tillägg till, eller avsteg från tabellkraven, är att BBR:s föreskrift i avsnitt 7:2 alltid ska uppfyllas för den aktuella verksamheten. Exempelvis kan ljudisoleringskraven för undervisningsut- rymmen behöva anpassas till undervisningsformen, kontors- utrymmen till behov av samarbete eller sekretess osv. Om byggherren har ställt krav enligt en högre ljudklass ska tillägg och avsteg anpassas på motsvarande sätt, så att ljudklassens allmänna kvalitetsnivå ändå uppfylls. De eventuella projektan- passningar som görs innebär således inte en generell möjlighet att frångå kraven, s.k. avsteg. Anpassningarna ska vara moti- verade så att risken för störning inte ökar.


Koppling mellan ljudkrav (SS 25267) och boendeomdömen Undersökningar av de boendes uppfattning om ljudmiljön i nyproducerade bostäder har undersökts med hjälp av enkä- ter, och sambandet mellan ljudklass och andel nöjda boende har kunnat bestämmas approximativt. För såväl luft- som stegljuds isolering finns gamla mått sammanställda utifrån en rad undersökningar i färdiga bostadsbyggnader, se nedan- stående tabell 4.2. Vad gäller stegljudsnivåer så finns senare undersökningar som gör att detta område är bättre genomlyst, se figur 4.3. Egenskap som studeras G = 80 % P = 20 % G = 50 % P = 50 % G = 20 % P = 80 %


50 dB 57 dB 64 dB 70 dB Bodlund Tabell 4.2 Uppskattade värden för de akustiska parametrarna R ´ w and L ´ n,w som svarar mot olika nivåer vad avser akustisk kvalitet (baseras på olika undersökningar av Langdon, Weeber och Bodlund). Kvaliteten uttrycks i form av procent boende som bedömer förhållanden som dåliga ( P = poor) respektive bra ( G = Good). Värden inom parentes är extrapolering till värden som ligger utanför undersökningsområdet.


”Byggnader och deras installationer ska utformas så att ljud från byggna- dens installationer, från angränsande utrymmen likväl som ljud utifrån dämpas. Detta ska ske i den omfattning som den avsedda användningen kräver och så att de som vistas i byggnaden inte besväras av ljudet. Om bullrande verksamhet gränsar till bostäder, ska särskilt ljudisolerande åtgärder vidtas.” BBR 1.2


Kraven på ljudisolering har formulerats på olika sätt av EU:s medlemsstater, men efter en approximativ omräkning till vägda reduktionstal ( R ’ w ) visar det sig att variationerna är relativt små, vilket framgår av en sammanställning som gjorts av företaget Velux 18 . 55 dB är ett vanligt värde. För stegljud är variationen större och den vägda normaliserade stegljudsni- vån ( L’ n,w ) ligger i ett intervall 53-60 dB. Flera länder som har högre godtagbara stegljudsnivåer har aviserat en anpassning till övriga länders krav. Figur 4.4 nedan ger endast en indika- tion eftersom man bara hänvisar till entalsvärden utan anpass- ningstermer, vilket gör omräkningen komplicerad (i synnerhet om hänsyn ska tas till olika stomlösningar). I exempelvis Tyskland avser stegljudskravet bjälklaget utan att man får tillgodoräkna sig dämpning hos golvbeläggningen, vilket gör att man som regel använder flytande golv i bostadshus.


Figur 4.3 Beräknade lämpliga klassgränser med hänsyn till det standardiserade måttet, L ´ n,w + C I,50-2500 efter Hagberg 17 .


17 Evaluation of sound insulation in the field. K G Hagberg. Licentiatavhandling Lunds universitet, 2005. Rapport TVBA,  ISSN 0281-8477.


18 Sound insulation between dwellings – Classification schemes and building regulations in Europe. Proceedings of Inter-Noise 2004, Prague. Birgit Rasmussen, VELUX A/S i Danmark. Ljudklassningsnivåer L ´ nw + C I,50-2500


Ljudklassningsnivåer L ´ nw + C I,50-2500


Bostadshus byggda efter 1999 (då BBR började referera till SS 25267 i ett allmänt råd) som uppfyller ljudklass B ger en påtaglig minskning av antalet boende som är uttalat missnöjda med ljudmiljön, jämfört med normens ljudklass C. Minsk- ningen är ungefär en enhet på en sjugradig betygsskala, se exempel för stegljudsisolering i figur 4.3. Det är inte möjligt att bygga så att samtliga boende blir helt nöjda och samtidigt hålla en begränsad bygg- och boendekostnad, särskilt som bo- endekostnaden kan påverka hur nöjda kunder/boende är med ljudmiljön. Att öka ljudkraven ytterligare kan leda till dyrare bostäder och man får därför inte självklart fler nöjda kunder. Omvänt kan också sägas, att bostäder med höga kostnader bör uppfylla en högre ljudklass för att kunderna ska ”få en stan- dard som svarar mot kostnader och förväntningar”. Planlös- ningar, ljusinfall, luftkvalitet och andra miljöfaktorer i huset bidrar självfallet också till helhetsintrycket, det räcker inte att bara uppnå en god ljudstandard för att få nöjda boende i huset. Sammanbyggda småhus (radhus) och nybyggda vindsvåningar i befintliga hus är exempel på byggnadstyper där ljudklass B kan vara ett lämpligt mål.


Figur 4.4 Sammanställning av ljudkrav i olika EU-länder. Överst; vägt reduktionstal R ’ w , underst; vägd stegljudsnivå L’ n,w (efter Rasmussen 18 )


4.4.2 Luftljudsisolering Om det förekommer särskilt bullrande verksamheter i utrym- men som gränsar till bostäder, t.ex. tvättstuga, garage, för- skola, hantverks- och handelsverksamhet, pub, musik- och diskotek, dansrestaurang, gym, träningslokal etc. kan det fordras särskild dimensionering för att åstadkomma tillräcklig luftljudsisolering. Ibland räcker det med att tillämpa det för- höjda kravet för aktuell ljudklass som gäller för verksamhets- lokaler som gränsar mot bostäder. Detta ska man naturligtvis tänka på även för lokaler, se avsnitt 5.2 i SS 25268. I de fall särskild dimensionering vidtas ska denna visa att ljudtrycksnivåer i ett utrymme från verksamhet i angränsande utrymmen inte överstiger de värden som anges för ljud från installationer. Beräkningar görs enligt SS-EN 12354 del 1 för luftburet ljud och del 5 för stomburet ljud och överhörning via ventilationssystem. Avsikten med att dimensionera på detta sätt är att det ska vara möjligt att anpassa kraven på ljudiso- lering efter verksamhetsbehoven och risker för störning i angränsande utrymmen. Med anpassning menas såväl skärp- ningar som lättnader i kraven, beroende på förutsättningarna, se 4.4.1. Vid särskild dimensionering kan det därmed vara möjligt att frångå kravet på förhöjd ljudisolering för verksam- hetslokaler. En förenklad vägledning för val av reduktionstal/vägd ljud- nivåskillnad vid behov av projektanpassning av verksamhets- lokaler ges i tabell 4.3. Observera att tabellens värden inte har med anpassningstermer.


R´ w / D nTw Sorl Normalt tal, kontorsmaskiner i lugn miljö Normalt tal, kontorsmaskiner Högröstat samtal Skrik Högtalarljud, måttlig nivå Diskodunk


60 Grå – kan höras men stör inte under normala omständigheter Tabell 4.3 Subjektiv uppfattning av ljud vid olika ljudisoleringar.


Allmänna hjälpmedel för dimensionering och beskrivningar av ljudisolering i byggnader med tung betongstomme finns bl.a. i Betongindustrins hjälpmedel på Internet: ”Betongban- ken” och handboken ”Bygga med Prefab” 19 . Hjälpmedlen visar hur ljudisoleringen i tunga väggar och bjälklag beror av rumsstorlekar och antalet tunga konstruktioner som ansluts till skiljekonstruktionen. Anslutningarna påverkar också flank- transmission mellan rum, se nedan. För byggnader med lätta stommar finns vägledning bland annat på träindustrins hemsida Träguiden samt i massivträ- handboken 20 och hos Stålbyggnadsinstitutet 21 . Vägledning för murade konstruktioner finns i branschföreningens handbok ”Rätt murat och putsat” 22 . Beräkningsstandarden EN 12354 del 1 är ännu inte anpassad för beräkningar av ljudisolering i byggnad med lätta bjälklag utifrån egenskaper hos enskilda bjälklagselement. Man bör därför ställa krav på tillverkare av lättbyggnadssystem och deras dokumentation av ljudegenska- per i färdiga byggnader. Laboratorievärden för lätta bygg- element är intressanta för att jämföra olika produkter 23 , men eftersom det fortfarande inte finns någon säker metod att för- utsäga ljudisoleringen i den färdiga konstruktionen är värdena i slutprodukten behäftade med stora osäkerheter. Detta beror många gånger på flanktransmission, som kan öka bland annat till följd av att toleranser på byggplatser inte svarar mot de krav som lättbyggnadstekniken ställer. Riskfaktorer beskrivs närmare i avsnitt 4.4 och avsnitt 6. Ljudisoleringen i dubbla murade väggar, kräver särskild granskning därför att beräkningsmodellen i EN 12354-1 inte hanterar knutpunkter mellan dubbelkonstruktioner. Lätta betongväggar kan ge förhöjd flanktransmission och bör därför utföras med särskilda anslutningar mot betongbjälklag, se 6.3.3 22 .


19 Betongindustrins handböcker och dimensioneringshjälpmedel. Se på www.betongbanken.com respektive www.byggamedprefab.se. Lätta byggsystem, se fotnoter 20 och 21. Murverk, fotnot 22.


20 Träindustrins dimensioneringshjälpmedel. Se www.traguiden.se, sök ”ljudisolering” och www.solidwood.nu/solidwood.htm.


21 Stålbyggnadsinstitutet www.sbi.se, sök ” Ljudisolering i hus”. 22 Rätt murat och putsat. Sveriges Murnings- och Putsentreprenörs- förening 2006. ISBN: 9789173331265. 23 Balkbjälklag i trä. SBUF-Projekt 1033: Skanska Teknik 2003 (www. sbuf.se). Nilsson L. Fler studier och artiklar redovisas i ”Läs mera” i slutet av handboken.


I den mån tillverkare anger fältreduktionstal för skiljekon- struktioner måste dessa tolkas med viss försiktighet, eftersom de aktuella förhållandena ska motsvara (eller korrigeras mot) de förutsättningar som gäller i tillverkarens deklaration av produktens fältreduktionstal. Skrivningar av typen ”under gynnsamma omständigheter” eller ”i normala fall” bör vara preciserade för att ha någon mening. Numera är det fullt möjligt att istället utgå från laboratoriemätta reduktionstal för alla ingående konstruktioner, såväl skiljekonstruktioner som flankerande, beräkna det resulterande reduktionstalet, och sä- kerställa en väl avvägd marginal till krav. Sådana beräkningar kan göras enligt den internationella standarden SS-EN 12354 del 1. Man räknar med värden (indata) för konstruktioner som baseras på ett noggrant montage (i laboratorium), men det är lämpligt att komplettera beräkningarna med en riskanalys. I riskanalysen beräknas inverkan av variationer i utförandet och konstruktionen som kan påverka slutresultatet. Analysen visar vilka delar som är kritiska och bör bevakas under produktion och vid granskning. Det är vanligt att flanktransmissionen påverkar reduktionstalet mer än vad skiljekonstruktionen gör, t.ex.


i sammanbyggda småhus, där man har en högisolerande • lätt vägg ovanpå en tunn gemensam bottenplatta kontorsrum med kontinuerliga innerskikt, t.ex. •


Det finns många fler fall som ger betydande flanktransmis- sion men det är fullt möjligt att räkna med rätt förutsättningar (flanktransmission i alla byggnadsdelar) under projekteringen och föreskriva om rätt åtgärder under produktionsfasen. Förhoppningsvis undviks då utredningar om vilken eller vilka byggnadsdel(ar) som orsakar en uppmätt brist i reduktionstalet i efterhand, med tvister och fördyringar som följd.


Samband mellan sammanfattningsvärden I avsnitt 4.3.2 och avsnitt 4.3.3 i denna handbok redogörs för begränsningsreglerna eller innebörden av krav på D nTw istället för R ’ w och L’ nT,w  istället för L’ n,w . Nedan, i tabell 4.4, ges en förenklad översättning från det ena värdet till det andra. Tabell 4.4 Korrektionsfaktorer/omräk- ning – begränsningsreg- lerna i SS 25267:2004.


Från reduktionstal R ’ w : Till standardiserad ljudnivåskillnad, D nTw : Från normaliserad stegljudsnivå, L’ n,w : Till standardiserad stegljudsnivå, L’ nT,w : Volym/Area (rumsdjup) Öka  R’ w med Rumsvolym Minska  L’ n,w med


Medelvärdesbildningsregler mellan rum inom en bostad Vid verifiering med mätning tillämpas medelvärdesbildnings- och avstegsregler, som är avsedda att minska inverkan av osä- kerhetsfaktorer i utförande och verifiering. I SS 25267 anges:


”Det aritmetiska medelvärdet av resultaten från alla utförda mätningar mot respektive funktionskrav ska visa att vart och ett av dessa funktionskrav innehålls i medeltal inom varje bostad. Dock får enskilda vägda stegljudsnivåer och ljudtrycksnivåer inte överskrida respektive funktionskrav med mer än 2 dB. Enskilda vägda luftljudsisoleringsvärden får inte underskrida respektive funktionskrav med mer än 2 dB.”


Sedan 2004, då utgåva 3 av SS 25267 infördes, har det visat sig i flera bostadsprojekt, att det förekommit systematiska avvikelser i ljudisoleringen i olika riktningar eller genom olika konstruktionstyper inom en och samma byggnad. Några exempel är då;


ljudisoleringen vertikalt genom bjälklagen i de största rum- 1. men inte uppfyller kravet, men ”räddas” av att ljudisoler- ingen i väggarna mellan de mindre rummen är tillräcklig


luftljudsisoleringen blir dålig horisontellt i bottenplan 2. mellan radhus med tunn gemensam bottenplatta och lätta flytande golv, men som räddas av att ljudisoleringen mellan husen är högre på övriga plan.


Sådana systematiska skillnader kan i allmänhet förutses med beräkningar och bedömningar. Avsikten med medelvärdes- bildnings- och avstegsreglerna är att konstruktioner inte ska underkännas ”i onödan” på grund av sporadiska avvikelser i utförande eller mätosäkerhet. Målsättningen måste vara, att man vid dimensionering säkerställer att ljudisoleringskraven uppfylls genom samtliga lägenhetsskiljande konstruktioner. Att redan i samband med dimensionering räkna med olika tänkbara avstegsfall i verifieringsskedet är direkt olämpligt eftersom det minskar sannolikheten för att kravet verkligen ska uppfyllas. Vid verifiering med beräkningar ska kraven innehållas i alla utrymmen. Vid en kontrollmätning gäller enligt SS 25267 avsnitt 5 ” … att funktionskraven innehålls inom eller mellan ett representativt urval av samtliga angivna typer av utrymmen inom en bostad som omfattas av krav, så att minst 5 procent av bostäderna provas, dock minst 3 bostä- der… Antalet mätningar ska utökas om byggnaden innehåller många olika bostads- eller konstruktionstyper. ” Att välja ut rum som kan förväntas ge bra värden är alltså inte fören-


ligt med standardernas anvisningar. Råd om marginaler vid dimensionering ges i nästa avsnitt. Säkerhetsmarginaler vid dimensionering Under projekteringen (vid dimensionering av konstruktioner) bör man välja en säkerhetsmarginal mellan beräknade värden och ljudklassens krav, som gör att en acceptabel säkerhet kan förväntas vid verifiering med mätning. Vilken marginal som behövs beror av vilka produkter och vilken byggteknik som väljs i det aktuella byggprojektet. I Nordtestrapport NT Tech 603 10 rekommenderas följande marginaler på basis av omfattande jämförelser mellan fältmät- ningar och beräkningar vertikalt i byggnader med tung bygg- nadsstomme. Marginalerna är valda så att risken för enstaka undertramp i en mätning är cirka 10 procent:


Praktisk säkerhetsmarginal vid dimensionering (mot kontrollmätning i färdig byggnad) R’ w R’ w + C 50-3150  L’ n,w  L’ n,w + C I ,50-2500


Mot krav i enskilda rum 2 3 2 3 Mot krav på medelvärde av mätningar i flera rum 0 1 0 1


Om dimensionering av en tung stomme ska göras mot krav i vart och ett av ett antal specifika utrymmen bör man alltså välja 3 dB marginal till kravet och då räkna på det dimen- sionerande utrymmet, normalt sett det största utrymmet. Om dimensionering ska göras mot SS 25267 eller SS 25268 kan man dimensionera med mindre marginal, 0-1 dB över kravet. Det beror på, att 1-2 dB avvikelse vid mätning i enskilda ut- rymmen kan godtas om medel värdet ändå är uppfyllt. Ljudiso- leringen i små rum blir oftast högre än i stora rum, vilket höjer medelvärdet för hela bostaden. Detta resonemang förutsätter att avvikelserna beror på slumpmässiga variationer och att ingångsdata för beräkningarna är valda så att man i medeltal kan förväntas uppfylla kraven. De kan inte användas som generella avsteg, se föregående stycke.


För ljudklass C i bostäder med tung stomme innebär det att • man vid beräkning bör klara R’ w + C 50-3150 ≥ 53+1 dB och L’ n,w + C I,50-2500 ≤ 56-1 dB i alla utrymmen inom bostaden


För ljudklass B i bostäder med tung stomme innebär det att • man vid beräkning bör klara R’ w + C 50-3150 ≥ 57+1 dB och L’ n,w + C I,50-2500 ≤ 52-1 dB i alla utrymmen inom bostaden Tabell 4.5 Rekommenderade säkerhetsmarginaler för dimensionering, tung stomme 10 .


Nordteststudien omfattar inte lätta byggnadsstommar. Tidigare studier och praktiska erfarenheter visar att byggsystem med element som monteras med förtillverkade, skyddade elastiska upplag kan ge god repeterbarhet. Tills dess mer systematiska erfarenheter finns tillgängliga hos tillverkarna kan Nord- teststudiens marginaler sannolikt tillämpas även på dessa byggsystem. Platsbyggda lätta konstruktioner har erfaren- hetsmässigt större spridning. I SS 25267 bilaga F rekommen- deras större marginal med lätta stommar jämfört med tunga stommar:


För ljudklass C i bostäder med platsbyggda lätta bärande • konstruktioner, innebär det att man vid beräkning bör klara R’ w + C 50-3150 ≥ 53+4 dB och L’ n,w + C I,50-2500 ≤ 56-4 dB i alla utrymmen inom bostaden, och för ljudklass B bör 4 dB högre ljudisolering eftersträvas


Man bör dimensionera konstruktionerna så att sammanfal- • lande egenfrekvenser i rum, bjälklag och väggar undviks


Norge, Finland, Danmark och Island har ljudkrav vars for- mulering skiljer sig från de svenska. Kraven gäller utan anpassningstermer i ljudklass C och de gäller strikt obero- ende av rum och mätriktning. Alltså krävs större marginaler vid dimensionering mot dessa ljudkrav. Om kravens olika definitioner samt dimensioneringsmarginalerna vägs in, och samtidigt inkluderar anpassningstermerna, visar det sig, att de svenska kraven  för ljudklass B i jämförelse med ljudklass C i de nordiska standarderna är cirka


1-2 dB hårdare för luftljudsisolering • 1 dB mildare för stegljudsisolering. •


Konsekvenserna av detta är att behovet är stort att samordna kraven och dess verkliga innebörd, i första hand inom Norden och möjligen inom Europa. Ett samordnat regelverk skulle


främja konkurrensen mellan tillverkare och öka utbudet av byggprodukter. Ett harmoniseringsarbete inom EU pågår, men det kan ta lång tid för förändringarna att slå igenom i de olika medlemsstaterna.


Kontor SS 25268 ger värden för ljudisolering mellan kontor och utrymmen inom samma verksamhet, vilket kan uppfattas som ett ”nytt” krav eftersom BBR hänvisar till standarden. Men det övergripande kravet på utrymmen i förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. BVF (byggnadsverksförordningen) och BBR är i princip oföränd- rat, även om myndigheterna inte har lämnat specifika råd tidigare om ljudkrav mellan kontor. Kravet R ’ w 35 dB mellan kontorsrum för en person är motiverat av att man förväntar sig ett visst mått av avskildhet i ett enskilt rum med stängd dörr. Kravet på dörren är praktiskt avpassat så att man ska kunna använda ljudklassade skjutdörrar och glaspartier mot korridor. En följdfråga blir då, varför standarden inte har några vär- den för ljudisolering mellan arbetsplatser inom ett storkontor? Bedömningen är att inom öppna utrymmen förväntar man sig inte samma ljudisolering. I avsnitt 4.4.7 om rumsakustik kommenteras ljudutbredning och risken för störningar inom storrumskontor. Ett gränsfall skulle då kunna bli om mellan- väggarna slutar en bit upp eller t.o.m. strax under taket, vilket krav ska gälla då? Svaret blir, att parterna får avtala om vilket krav som ska gälla. En praktisk lösning, som rekommenderas, är att man antingen försöker ansluta väggarna tätt mot under- taket och uppfylla R ’ w -kravet, om man ändå skapar rums- liknande indelningar med höga skärmväggar, eller att man behåller en öppenhet i utrymmet med de fördelar som den för med sig.


4.4.3 Stegljudsisolering I avsnitt 4.4.2 finns en del information som är relevant även för stegljud, t.ex. inverkan av begränsningsregler i tabell 4.4 respektive förslag till säkerhetsmarginaler för dimensionering i bostäder. I bilaga B till SS 25267 och i avsnitt 4.6.2 i denna handbok finns mer information om stegljudsisolering och de olika mått som används. Rapporten ”Ljudreduktion vid keramiska golvbeläggningar” ger en utförlig beskrivning av stegljudsisolering av platsgjutna flytande golv, som till del är


tillämpbar även på parkettgolv, plast- och linoleummattor 24 . I rapporten anges hur man provar bärighet i flytande golv med ett rullande hjul med 100 kg belastning, vilket är en kritisk faktor för flera golvsystem . Flytande golv ger en resonans mot bjälklaget som påverkar både steg- och luftljudsisoleringen, vilket ibland benämns ”parkettresonans”, se avsnitt 6. Ett avsteg som kan övervägas i enskilda fall är s.k. utrym- ningstrapphus där man kan förvänta mycket sporadisk person- trafik. Behovet av stegljudsdämpning av trappor, stann- och vilplan kan vara litet, i synnerhet då bostadshus måste byggas med hiss. Risken för störning i intilliggande utrymmen kan då vara försumbar. I normala trapphus och korridorer ska stan- darden följas, eftersom det är känt att ljud från trapphus kan uppfattas som mycket störande. Vägledande för bedömningen kan vara vilken persontrafik och risk för störning som finns i det individuella fallet. En förenklad vägledning som kan användas då det finns behov av projektanpassning av krav enligt SS 25268, för be- dömd störnivå från olika stegljudsnivåer föreslås i tabellerna 4.6 och 4.7


a) för lätt byggnadsstomme (tabell 4.6)  b) för tung byggnadsstomme (tabell 4.7)


Observera, att bedömningarna i tabellen är osäkra, bland annat beror hörbarheten på vilken bakgrundsnivå man har. Därtill är entalsvärdet, L’ n,w  (och L’ nT,w ) i sig, inte alltid väl korrelerade med hur en eventuell subjektiv störning uppfattas.


24 Ljudreduktion vid keramiska golvbeläggningar. SBUF-projekt 1104, NCC Teknik och Byggkeramikrådet. Rapporten kan hämtas på www.sbuf.se/projectdocuments/info/0334.PDF.


L´ n,w  L´ nT,w  Lugn gångtrafik med mjuka skor Snabb gång/ spring med mjuka skor Snabb gång/ spring med klackskor


44 vit – hörs inte men kan förnimmas 40 grå – kan höras, men stör inte under normala omständigheter


Tabell 4.6 Subjektiv upplevelse för olika stegljudsnivåer för lätta konstruktioner med god stegljudsdämpning vid låga frekvenser  ( C I ,50-2500  högst 4 dB).


Lugn gångtrafik med mjuka skor Lugn gång trafik med klackskor Snabb gång/ spring med mjuka skor


Snabb gång/ spring med klackskor Gymnastik kraftiga dunsar etc.


Golvbeläggningar kan användas för att förbättra stegljudsiso- leringen på vissa bjälklag. Riskfaktorer beskrivs i avsnitt 6. Tabell 4.7 Subjektiv upplevelse för olika stegljudsnivåer för tunga konstruktioner.


Mätning av stegljudsförbättring enl. SS-EN ISO 140-8 görs på ett tunt referensbjälklag (av 10-16 cm planslipad betong som ligger fritt upplagt i en öppning mellan två mätrum i ett laboratorium). I byggnader förekommer många typer av bjälklag och dessa sitter fast förankrade i resten av stommen, vilket påverkar bjälklagets stegljudsisolering (se EN 12354-2). Förändringen av luft- och stegljudsisoleringen för en given övergolvskonstruktion blir dock likartad mellan en laborato- riemätning och fältmätning enligt ISO 140 på tung stomme. Ett exempel på mätresultat med ett flytande övergolv anges i figuren. Observera, att på lätta bjälklag ska provning göras enligt ISO 140-11, vilket oftast ger avsevärt mindre dämpning. Vid projektering med lätta konstruktioner måste ljud med låga frekvenser beaktas särskilt. Detta beaktas också i viss utsträckning med nuvarande standarder men som framgår av texten i avsnitt 4.3.3, så är nuvarande standarder trots detta inte alltid heltäckande för beräkning, kontrollmätning och utvärdering. Här ges därför lite kompletterande information om vad som bör beaktas vid dimensionering. Som stöd vid bedömningen kan stegljudskurvans form betraktas. Om uppmätta och utvärderade sammanfattnings- värden, L’ n,w + C I,50-2500 eller L’ nT,w + C I,50-2500 , bestäms av de lägsta tredjedelsoktavbanden 50 och 63 Hz, så indikerar detta att nivåerna kan vara höga även under 50 Hz, i synnerhet om kurvan har stark negativ lutning mellan dessa frekvensband. Problemet kan uppstå i byggnader med lätta konstruktioner och långa spännvidder i bjälklagen. Ljudet blir särskilt påtag- ligt när flera egenfrekvenser sammanfaller för bjälklag, väggar och rum. Höga nivåer vid dessa låga frekvenser genereras primärt till följd av gångsteg, lek, springande och hoppande barn. I byggnader med lätta konstruktioner rekommenderas därför att bjälklagens egenfrekvenser dimensioneras så att de inte sammanfaller med egenfrekvenser i anslutande konstruk- tioner eller rum (s.k. stående vågor ). Om två eller flera av dessa egenfrekvenser ligger nära varandra inom ovan angivet frekvensintervall bör en fördjupad analys göras. Detta kan då innebära att bjälklaget måste styvas upp för att förändra dess egenfrekvens. Även mellanbjälklag kan generera störande stegljud i ett angränsande utrymme genom att de bärande väg- greglarna överför vibrationer från golvbjälkarna till väggarna i det angränsande utrymmet. Lätta mellanbjälklag bör därför bäras av fristående reglar som står på en platta som är helt fri- kopplad från angränsande utrymme, eller som vibrationsisole-


Figur 4.5 Exempel på mätresultat som visar stegljudsnivåer för ett råbjälklag i betong (streckad) resp. med ett flytande övergolv (heldragen). Vid låga frekvenser (horisontell axel) är dämpningen ringa (vertikal axel), vid höga frekvenser dämpar golvet stegljudet effektivt. Grundresonansen f 0 är 125 Hz.


ras med en bricka av något elastiskt material (som behåller sin elasticitet över tiden, se avsnitt om flytande golv). Det pågår forskning och teknisk utveckling för att få fram beräknings- metoder och tekniska lösningar inom detta område. Det finns inga krav i ljudklass C på ljudisolering mellan rum inom samma bostad, men i klass B ges råd om minst ett så kallat tyst rum. Det har dock visat sig, att det är vanligt med klagomål på dåliga mellanbjälklag och överhörning mellan rummen inom lägenheter eller fristående hus. En vanlig kom- mentar är ”det känns som att bo i en kartong”. Isoleringen kan i allmänhet förbättras på ett enkelt sätt vilket kan höja kvaliteten mycket till en låg kostnad. Man kan då även dämpa störande installationsljud med enkla medel, se avsnitt 4.4.6. Stegljudsisoleringen i ett mellanbjälklag kan förbättras radikalt genom att undertaket fästs in elastiskt i golvbjälkarna. Luftljudsisoleringen i en mellanvägg kan ökas 15 dB med lite mineralull, tätningar i anslutningarna och ett extra lag gips- skivor på var sida regeln. Dörrar med stora överluftöppningar får 15 dB bättre ljudisolering om de tätas mot karmen, och överluften tas ut via två enkla väggventiler i ett fack bredvid dörren, som förskjuts något i förhållande till varandra. Stora öppna planlösningar är bra ur många synvinklar, men det kan vara klokt att förbereda för några innerdörrar då det uppstår ett behov, t.ex. skjutdörrar mellan kök/vardagsrum och hall/sov- rum. Undertak eller väggar kan göras ljudabsorberande med porösa eller perforerade material. Med några förhållandevis enkla åtgärder kan man således bygga hus och lägenheter med avsevärt bättre ljudstandard inom bostaden. Även om det inte finns myndighetskrav som föreskriver om sådana åtgärder, kan det vara värt en diskussion med byggherren eller de boende. Kundnytta och marknadsvärde kan motivera en merkostnad, om åtgärderna ger en påtaglig förbättring av ljudmiljön.


4.4.4 Ljudisolering mot trafik och andra yttre ljudkällor I avsnitt 3 beskrivs att de yttre förutsättningarna bör undersö- kas noggrant samt att dimensionerande ljudnivåer beräknas (eller mäts) och fastställs i tidigt skede. De ljudnivåer som redovisas i olika typer av översiktliga dokument är vanligen inte tillräckligt detaljerade för att medge dimensionering av fasadens ljudisolering, eftersom byggnadens form, inplacering på tomten samt detaljer i trafikflöden m.m. behöver vara kända för att ljudnivåerna framför alla fasader ska kunna beräknas korrekt. Det är därför ofta kostnadseffektivt att säkerställa


rätt ingångsvärden för det aktuella projektet genom att noga utreda vilka bullerkällor som påverkar byggnaden och hur dessa utbreder sig, och då även ta hänsyn till kända föränd- ringar (se SS 25267). Bakgrund och resultat (förutsättningar) inkluderas sedan i ljudskyddsdokumentationen. Observera att fel förutsättningar leder till brister eller överdimensioneringar i byggelementen, och att dessa avvikelser är svåra att åtgärda i senare skeden. Se exempel i figur 4.6 samt i avsnitt 4.4.5.


Maximala A-vägda ljudtrycksnivåer L pAFmax  (fritt fält)  utanför plan 4. Färgade fält gäller 2m över mark . Ljudisolering R A,tr (=R w +C tr ),österfasaden: Grönt = 27; Gult = 32; Rött = 35; Blått =38 dB.


Figur 4.6 Vänstra figuren visar ett exempel på beräknade ljudnivåer utanför ett planerat punkthus, som kommer nära en lokalgata som trafikeras av bussar nattetid. Till höger visas de krav som bör ställas på fönstren i den närmaste fasaden med hjälp av ett lättöverskådligt färgschema.


Konstruktionerna kan dimensioneras översiktligt med hjälp av formlerna i tabell C4 i SS 25267. Avsikten med tabell C4 är att man först utgår från de fastställda dimensionerande ljudnivå- erna utomhus (se avsnitt 4.3.5), och beräknar vilken ljudisole- ring som krävs i ytterväggarna, inklusive fönster, fönsterdör- rar, bröstningar, uteluftdon m.m. för att nå de dimensionerande ljudnivåerna inomhus. Termer, se avsnitt 4.3.4. För att ge en översikt har formlerna i standardens tabell C4 omräknats till de högsta ljudnivåer utomhus , som klaras med de byggelement som övervägs i det aktuella projektet. Om de aktuella ljudnivåerna framför fasad är lägre än de ljudnivåer som visas i figur 4.7, så är ljudisoleringen tillräcklig mot ljud utifrån, i annat fall krävs bättre konstruktioner. I tabell 4.10 i avsnitt 4.4.5 ges exempel på vanligt förekommande A-vägda ljudnivåer utomhus vid olika trafiksituationer. Observera att tabell C4 och figur 4.7 innehåller flera förenk- lingar och antaganden. Dimensionering enligt den detaljerade metoden i SS-EN 12354-3, med kända ljudnivåer utomhus i tredjedels oktavband, ger en säkrare grund och mer eko- nomiska produktval. Det beror på att beräkningen tar större hänsyn till samverkan mellan ljudkällan och ljudisoleringen vid de viktigaste frekvenserna i ytterväggen, fönstren och ute- luftsintagen samt inverkan av rumsvolymen. Beräkningarna kan göras i kalkylark (formlerna finns i SS-EN 12354-3) eller med särskilda beräkningsprogram. I SS 25267 bilaga D finns spektrum för ett antal speciella ljudkällor, som kan användas för att fastställa ett dimensionerande spektrum för en given A-vägd ljudtrycksnivå. Det är bättre att hänvisa till bilaga D än att använda icke-standardiserade anpassningstermer i avtal och förfrågningar, t.ex. ” R Atr,JAS ”.


Figur 4.7 Diagram för vilka dygnsekvivalenta ljudnivåer ( L pAeq,24h ) som klaras med valda byggnadselement: a) övre, med fönster i 20 % av ytterväggen, b) nedre, med fönster i 50 % av ytterväggen. Med samma konstruktioner klaras upp till 12 dB högre maximalnivåer i stadstrafik. För ljudklass B ska diagrammens ljudnivåer minskas med 4 dB. Mot kök och bad kan 5 dB hö- gre ljudnivåer godtas (enligt SS 25267). Samma typ av vägt reduktionstal skall användas för både vägg och fönster.. Väggar, se tabell 4.8.


Ytterväggstyp Uteluftintag R’ A (= R’ w + C ) Tabell C4, vänstra kolumnen (landsvägstrafik, persontåg, röster m.m.) R’ A,tr (= R’ w + C tr ) Tabell C4, högra kolumnen (gatutrafik, diskotek, godståg m.m.)


Betong/mineralull/betong Inget 55 50 Betong/mineralull/betong perf Z-kanal el rör 50 45


Betong/mineralull/betong perf rak inklätt rör 45 40


Betong/cellplast/betong Inget 50 45 Betong/cellplast/betong perf rak inklätt rör 45 40


Träpanel/reglar/gips Inget 40 35 Träpanel/reglar/gips perf Z-kanal 40 35 Träpanel/reglar/gips perf rak inklätt rör 35 30


2gips/korsreglar/2gips perf Z-kanal 45 40 2gips/korsreglar/2gips perf rak inklätt rör 40 35


Alla väggtyper Tätt rör PVC/plåt 35 30 Fönster (se ref. 3) 30-50 25-45 Tabell 4.8 Exempel på ytterväggar och uteluftsintag med ljudisolering. Förklaringar, se nedan.


I bilaga D till SS 25267 finns också diagram m.m. som kan användas för en översiktlig dimensionering (med vägda sam- manfattningsvärden). Diagrammet underlättar en bedömning av den sammantagna ljudisoleringen för flera element, t.ex. fönster, yttervägg och uteluftsintag. I samband med upphandling bör man ställa krav på ytter- vägg, fönster, fönsterdörr, uteluftsintag avseende produkternas ljudisolering, R A (= R w + C )  eller R A,tr (= R w + C tr ). Kraven kan ställas på flera olika sätt men det måste vara tydligt vad som avses. Nedan följer två exempel på hur krav kan formuleras på produkter


Med laboratorievärden (utan ´-tecken). Då måste väl • avvägda marginaler beaktas för respektive produkt och monteringssätt, så att de dimensionerande ljudnivåerna inomhus uppfylls med rimlig säkerhet


Krav i färdig byggnad, fältvärden (med ´-tecken). • I detta fall måste varje enskilds leverantörs ansvar förtydligas, exempelvis kan kravet följas av texten ” Kontrollera särskilt att tillverkarna anger rätt typ av ljudisoleringsvärde i offerter m.m.”


Verifiering med mätning görs mot det värde i byggnad som man räknat med vid dimensioneringen, fältvärdet (med ´-tecken), se avsnitt 7. I händelse av att bristfällig isolering konstateras måste en utredning genomföras för att visa vilken ljudtransmissionsväg som försämrar resultatet, se nedan och i avsnittet 7 om verifiering.


Ytterväggar och fönster Ljudisoleringsvärden bör begäras från tillverkarna eftersom det finns många faktorer som påverkar vilket värde som kan förväntas när de olika delarna samverkar. En översikt över ett stort antal vanliga ytterväggskonstruktioner i den befint- liga 1900-talsbebyggelsen finns i rapporten ”Ljudisolering i bostadshus byggda 1880-2000” 4 . I den redovisas ljudisole- ringsvärden för ytterväggar och fönster i tredjedels oktavband, både i befintliga konstruktioner och med två eller tre reno- veringsalternativ till dessa konstruktioner. I referensen 8 finns ytterligare råd kring ljudisolering i äldre hus.


Uteluftsintag Ljudisoleringsvärden från provning i laboratorium bör begäras från tillverkarna, med en vägguppbyggnad som svarar mot den aktuella tillämpningen (se nedan). För att klara alla krav i BBR är det vanligt att ta in uteluft genom ljuddämpande och filtrerande ventiler i ytterväggen. Ventilerna måste vara utformade så att kallras och drag i rummet undviks, dessutom ska de kunna rengöras. Det krävs därmed betydligt mer än att bara att ”göra ett hål i väggen”. Det finns flera produkter på marknaden som har utvecklats under lång tid för att ge rätt funktioner, på basis av provningar och praktisk erfarenhet. Det finns flera mått på uteluftintagens ljuddämpande förmå- ga och det är viktigt att använda rätt mått vid val av produkt, se tabell 4.9. Det korrekta laboratorievärdet enligt gällande standard är D n,e,w . Observera att detta mätetal är avsevärt högre än motsvarande reduktionstal som alltid beräknas på den verk- liga arean och inte på 10 m 2 , se tabell 4.9.


Tabell 4.9 Olika sammanfattningsvär- den för ljuddämpande ute- luftsintag och exempel på omräkning mellan dessa för samma produkt.


D n,e,w R w (1.9 m 2 ) D e eller I a ∆L A eller dB(A) Normaliserad ljudnivåskillnad monterad i 10 m 2 idealt ljudisolerad vägg (dB)


Vägt reduktionstal rel. 2,0 m 2 vägg (dB). För 10 m 2 vägg samma som D n,e,w Enhetsisolering D e resp. luftljudsindex  I a . Oftast rel. 1,0 m 2 vägg (dB) A-vägd ljudnivåskillnad ute - inne. Beror på typ av trafik, vägg- och rumstorlek (dB)


Observera att uteluftsintag normalt provas i en utfacknings- vägg med mer än 220 mm mineralull och 3 lag gipsskivor på både utsida och insida. Produkterna fungerar avsevärt sämre i en vägg med cellplastisolering, eftersom denna är tät och inte bidrar till ljudabsorption inne i intagskanalen. Kompakta mineralullsskivor i kombination med kanaler som har ma- terial med högt strömningsmotstånd som beklädnad kan ge sämre värden än provresultat i en vägg med lätt mineralull. Om minst 600 mm av isoleringen vid sidan av intagskanalen i en vägg ersätts med en 200 mm mineralullsskiva, får man en ljudisolering som ligger närmare de laboratoriedata som re- dovisas för provning i utfackningsvägg. Produkterna fungerar också i en vägg med 150 mm tjock mineralull, men ljudiso- leringen blir lägre eftersom den ljudabsorberande längden på intagskanalen blir kortare. Observera, att uteluftsintagen inte bör placeras mindre än 300 mm från angränsande väggar, eftersom en del av ljudabsorptionen uteblir. En sammanlagd ljudisolering R’ w + C 50-3150 43 dB mot loftgångar, trottoarer, gångstråk, lekplatser m.m. är tillräck- lig för att normala samtal alldeles utanför ( L pAeq  70 dB) inte ska upplevas som störande inomhus, men mer högljudda rop kommer att höras. Denna ljudisolering uppnås med standard- konstruktioner i yttervägg (45 dB), fönster (40 dB). Eventuella uteluftsintag (friskluftsventiler) ska vara ljuddämpande ( D n,e,w  ≥ 48 dB). Så kallade springventiler är olämpliga, de har för dålig ljuddämpning.


4.4.5 Ljudtrycksnivå på uteplats Det bör vara utrett och förankrat i tidigt skede, vilka krav som kommer att ställas av olika instanser, t.ex. byggnadsnämnd, miljönämnd samt de statliga trafikverken och de regionala kollektivtrafikbolagen. En lösning som kan godtas enligt plan- och bygglagen kan ändå få till följd, att någon part blir åtgärdspliktig i efterhand, med stöd av Miljöbalken. Det är därför lämpligt att skapa lösningar som godtas av alla parter, innan man bygger på den aktuella marken. Boverkets allmän- na råd 2008:1 2 ger vägledning för att det ska vara möjligt att göra en samlad bedömning. Råden innehåller också ett antal exempel på utformningar.


A-vägd ljudtrycksnivå vid fasad, frifält, årsmedeltrafik Lämplig C-term fasad Typfall Ekvivalentnivå (dB) Maximalnivå (dB) (se tabell 4.8)


1. Gårdssida, tyst läge 45 55 C 2. Gårdssida nära uteplats, skolgård, större lekplats, bollplan m.m. 50 65 C 3. Mindre lokalgata, ingen tung trafik nattetid, ÅMD trafik <500, avstånd <10 m 55 75 C


4. Stadsgata, ingen tung trafik, ÅMD trafik <2500, avstånd >20 m 60 75 C


5. Större trafikerad stadsgata, viss tung trafik, ÅMD trafik <10000, avstånd >20 m 6. Större trafikerad stadsgata, viss tung trafik, ÅMD trafik <10000, avstånd <20 m


I allmänhet gäller, att uteplatser med god ljudmiljö kan ska- pas, om byggnadens form och placering på tomten beaktas i tidigt skede. Slutna kvartersgårdar ger bättre förutsättningar för att skapa ”tysta” och trivsamma uteplatser än punkthusbe- byggelse. Begreppet tyst sida bör användas med viss försiktig- het, eftersom det sällan är möjligt att skapa helt tysta miljöer. I rådet talas då om ”ljuddämpad sida”. Maximalnivåerna avtar snabbt med ökande avstånd till trafiken, vilket gör att det är Tabell 4.10 Exempel på ljudnivåer från trafik.