Enligt LSO har kommunen en skyldighet att vidta åtgärder för att förebygga bränder och skador till följd av bränder så att människors liv och hälsa skyddas (LSO 3 kap. 1 §). Kommunen behöver därmed arbeta proaktivt, exempelvis genom arbetssätt som beskrivs i denna vägledning, och hjälpa de personer som själva inte kan ordna ett tillräckligt gott brandskydd. Det ligger i kommunens intresse att bränder inte uppstår och att kommuninvånarna har ett tryggt boende. Det är dock en viktig princip att de insatser som kommunen erbjuder bygger på frivillighet. Det allmänna kan inte tvångsmässigt vidta en åtgärd i den enskildes bostad utan direkt lagstöd. Bostadsanpassning


Lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag syftar till att ge personer med funktionsnedsättningar möjlighet till ett självständigt liv i eget boende. Bidrag lämnas för anpassning av bostadens fasta funktioner och endast om åtgärderna är nödvändiga för att bostaden ska vara ändamålsenlig som bostad för personen med funktionsnedsättning. Att ha en funktionsnedsättning innebär en nedsättning av den fysiska, psykiska eller intellektuella funktionsförmågan.


Regeringsrätten har i en dom (mål nr 3810-09) fastslagit att installation av spisvakt kan vara att betrakta som en åtgärd som ryms inom lagens kriterier. Bidraget söks hos kommunen, som beviljar åtgärden efter en prövning av om förutsättningarna är uppfyllda. Ansökan om bostadsanpassningsbidrag ska göras av den enskilde, men kommunens personal kan som en service informera den enskilde om möjligheten samt hjälpa till att praktiskt genomföra ansökan. Den som ansöker om bostadsanpassningsbidrag behöver oftast också ett intyg som styrker nödvändigheten av de sökta åtgärderna. Det utfärdas av arbetsterapeut, läkare eller annan sakkunnig. När kommunen har fattat sitt


beslut ska den även ange skälen för beslutet. Den som får avslag på sin ansökan kan få saken prövad på nytt. Boverket har ansvar för tillsynen av kommunernas bidragsverksamhet.


Ett intyg från fastighetsägaren om att åtgärderna får utföras är nödvändigt, vilket även kan vara aktuellt vid andra installationer som påverkar byggnaden. Det kan vara klokt att redan från början diskutera och klargöra ansvarsfördelningen mellan kommun och fastighetsägare gällande beviljade bostadsanpassningsåtgärder. Exempelvis kan ansvarsfördelningen formuleras i ett avtal parterna emellan. Ägare av bostadshus har rätt till bidrag för återställande av åtgärder om vissa förutsättningar uppfylls. Förutsättningarna finns att läsa i 11-13 §§ i lagen om bostadsanpassningsbidrag. Ansvarsfrågan för eventuella kontroller och underhåll av installationer behöver också redas ut. Den installerade åtgärden ägs inte av fastighetsägaren och ingår därmed inte automatiskt i fastighetsägarens underhållsansvar. Det kan behöva klargöras redan från början hur återställandet av anpassningsåtgärden ska hanteras då den enskilde flyttar från bostaden, så att fastighetsägaren inte står med ansvaret.


Boverket fick i mars 2013 i uppdrag av regeringen att genomföra en översyn av lagen om bostadsanpassningsbidrag 11 . Utredningen ska bland annat undersöka om nya regler kan utarbetas som medger att flera brandskyddslösningar, exempelvis mobila sprinkleranläggningar, omfattas av lagstiftningen. Vidare ska utredningen undersöka om ägare av hyres- och bostadsrättshus i vissa fall ska kunna ansöka om bostadsanpassningsbidrag. Fastighetsägaren skulle då också bli ägare av anpassningsåtgärden. Detta skulle kunna lösa en del av de otydligheter som finns idag om äganderätt till anpassningen, om underhållsansvar för anpassningar i gemensamhetsutrymmen med mera. Uppdraget ska redovisas till Regeringskansliet senast den 31 december 2014. Förskrivning av hjälpmedel


Att tillhandahålla hjälpmedel till personer med olika typer av funktionsnedsättning är en hälso- och sjukvårdsuppgift som regleras i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), HSL. Av lagen framgår att landstingen ska tillhandahålla habilitering, rehabilitering och hjälpmedel. Det kommunala hälso- och sjukvårdsansvaret innebär att kommunerna ska erbjuda hälso- och sjukvårdsinsatser till de personer som bor i särskilda boendeformer eller i bostäder med särskild service samt för dem som deltar i kommunala dagverksamheter. Drygt hälften av landets kommuner har därutöver, genom 11 Regeringsuppdrag S2009/1816/FST (delvis), 2013-03-07, Socialdepartementet


avtal, tagit över ansvaret för hemsjukvården från landstinget och därmed också ansvaret för förskrivning av hjälpmedel till personer i ordinärt boende.


I förarbeten 12 till lagen framgår bland annat att med hjälpmedel för den dagliga livsföringen menas de hjälpmedel som behövs för att personen själv eller med hjälp av någon annan ska kunna:


-  Tillgodose grundläggande personliga behov (att klä sig, äta, sköta sin personliga hygien med mera) -  Förflytta sig -  Kommunicera med omvärlden -  Fungera i hemmet och dess närmiljö -  Orientera sig -  Sköta vardagslivets rutiner i hemmet -  Gå i skolan -  Delta i normala fritids- och rekreationsaktiviteter -  Hjälpmedel för vård och behandling (hjälpmedel som kompenserar förlust av kroppsdel eller en kroppsfunktion eller som kan behövas efter en medicinsk behandlingsinsats)


Eftersom HSL är en ramlag kan varje sjukvårdshuvudman skapa sin egen policy med kompletterande regelverk kring hjälpmedel. Där anges vem som får förskriva ett visst hjälpmedel, på vilka grunder det kan förskrivas, vilka produkter som omfattas och om eventuella avgifter för hjälpmedel ska tas ut. De flesta hjälpmedel förskrivs inom primärvård eller kommunal hälso- och sjukvård av arbetsterapeuter, sjukgymnaster och distriktssköterskor. Förutom att bedöma behov av insatser ska förskrivaren prova ut, anpassa och välja lämplig produkt, instruera, träna, följa upp och utvärdera funktion och nytta.


Möjligheten att få tillgång till ett visst hjälpmedel kan variera mellan landstingen. Och även om sjukvårdshuvudmannen har skyldighet att tillhandahålla hjälpmedel innebär det ingen rättighet för den enskilde. Det innebär i sin tur att beslut om hjälpmedel inte kan överklagas. Den som är missnöjd med sitt beslut kan vända sig till Patientnämnden som är en fristående och opartisk instans som finns i varje landsting/region.


Personer som är hörselskadade, döva eller dövblinda och därför inte uppfattar signaler från exempelvis brandvarnare kan ordineras olika typer av varseblivningshjälpmedel. Det kan handla om


--  akustiska signalhjälpmedel som är avsedda för personer med lätt till måttlig hörselnedsättning, som inte uppfattar ett brandlarm som en normalhörande kan uppfatta utan svårighet 12  Proposition 1992/93:159 Förarbete till handikappreformen-------


-  optiska hjälpmedel som är avsedda för måttligt till gravt hörselskadade och döva personer i de fall man inte kan använda akustiska signaler på grund av störningsrisk eller till personer som inte uppfattar signalen ens med hörapparat


-  taktila hjälpmedel samt väckningsanordning som är avsedda för personer som på grund av hörselnedsättning inte vaknar vid en akustisk signal.


Audionomer har behörighet att förskriva dessa hjälpmedel. De arbetar ofta på hörselkliniker eller hörcentraler. För att ansöka om blixtljus eller vibrator kopplad till brandvarnare behöver personen en remiss till audionom. Husläkaren kan utfärda remiss.


Den dokumentation, exempelvis i form av en ifylld checklista, som upprättas vid brandriskinventeringar hos enskilda förvaras hos den förvaltning som genomför uppgiften. Uppgifter om personliga förhållanden omfattas av sekretess och får inte lämnas ut utan den enskildes samtycke.


-I 26 kapitlet 1 § 1 stycket i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, anges att  -- Sekretess gäller inom socialtjänsten för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men.---


Sekretessen gäller såväl mot externa aktörer, exempelvis fastighetsägare, som mellan förvaltningar inom kommunen. Samtycke från den person som uppgifterna rör medför att sekretesskyddade uppgifter kan lämnas ut. Sekretessbrytande bestämmelse som grundar sig i samtycke från den enskilde återfinns i 10 kapitlet 1 § i OSL.


Personuppgiftslagen (1998:204), PUL, gäller när behandlingen av personuppgifter är helt eller delvis automatiserad. Lagen gäller även för manuell behandling om uppgifterna ingår i, eller är avsedda att ingå i, en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier.


I PUL regleras under vilka förutsättningar det är tillåtet att behandla personuppgifter. Utgångspunkten är att behandling är tillåten endast om den registrerade har lämnat sitt samtycke. Det är viktigt att den registrerade informeras om de behandlingar av personuppgifter som utförs.


Det finns inga krav på att samtycket ska vara skriftligt eller att det ska dokumenteras. Det kan räcka med ett muntligt samtycke, men eftersom det är den personuppgiftsansvarige, det vill säga den som behandlar personuppgifterna, som har bevisbördan för att samtycke verkligen finns kan


det vara lämpligt att på något sätt dokumentera det lämnade samtycket. Det kan ske på olika sätt men det kan vara bra att utarbeta en blankett eller standardskrivelse som bör innehålla information om den tilltänkta behandlingen. Ett exempel på en sådan formulering anges nedan. Vidare bör det i anslutning till utrymmet för den enskildes underskrift anges att han eller hon tagit del av informationen och samtycker till behandlingen av personuppgifterna. Intygandet om samtycke till att bryta sekretessen enligt OSL kan lämpligen även omfattas av skrivelsen. Om skriftlig information ges separat är det lämpligt att ett exemplar av den informationen förvaras i anslutning till samtycket så att det i efterhand kan konstateras vad samtycket omfattat.


Exempelformulering för intygande av samtycke att använda på exempelvis en checklista När du lämnar uppgifter till blanketten samtycker du till att [ förvaltningens namn ] behandlar dina uppgifter enligt personuppgiftslagen (PUL). Enligt PUL har du rätt att, på skriftlig begäran, få information om och rättelse av de uppgifter som behandlas. Uppgifterna du lämnar kommer att användas för att identifiera eventuella brandrisker och öka din brandsäkerhet i hemmet, och kan komma att delges exempelvis berörda förvaltningar i kommunen samt fastighetsägaren.


Enligt PUL är det den registrerade, det vill säga den som personuppgifterna avser, som kan samtycka till behandling av personuppgifterna. För att ett giltigt samtycke ska kunna ges krävs att den registrerade är kapabel att förstå innebörden av samtycket. I fråga om vuxna personer är det kravet vanligtvis uppfyllt, men även vuxna personer kan dock sakna förmåga att förstå innebörden av ett samtycke. De kan till exempel vara psykiskt sjuka eller dementa. Om så är fallet kan en eventuell behandling av personuppgifter inte heller grundas på samtycke från till exempel en anhörig. Om det inte är möjligt att erhålla ett samtycke från den enskilde får den personuppgiftsansvarige avstå från behandling av personuppgifterna, vilket i praktiken innebär att brandskyddet inte diskuteras med den enskilde och att checklistan inte fylls i.


Inom ramen för målsättningen att identifiera riskutsatta i ett brandskyddsperspektiv är det viktigt att den information som behandlas inte innehåller hälsouppgifter utan enbart tar fasta på riskfaktorer i boendemiljön.


Bilaga 2 – Exempel på checklista att använda vid riskinventering hos enskilda Här ges ett exempel på en checklista som kan användas vid riskinventeringar hos enskilda. Checklistan kan justeras eller kompletteras så att den överensstämmer med de rutiner som finns i den egna kommunen.


 Den boende samtycker inte och avstår från riskinventeringen. När du lämnar uppgifter till blanketten samtycker du till att [ förvaltningens namn ] behandlar dina uppgifter enligt personuppgiftslagen (PUL). Enligt PUL har du rätt att, på skriftlig begäran, få information om och rättelse av de uppgifter som behandlas. Uppgifterna du lämnar kommer att användas för att identifiera eventuella brandrisker och öka din brandsäkerhet i hemmet och kan komma att delges exempelvis berörda förvaltningar i kommunen samt fastighetsägaren.


(finns hinder i form av hörsel-/synnedsättning, medicinering, missbruk, kognitiv nedsättning etc.) Förslag på direkt åtgärd : Information, kontroll av brandvarnare – ev. byte av batteri.


Förslag på ytterligare åtgärd: Larmanordning med blixtljus eller vibration, trygghetslarm kopplat till brandvarnare.


Förmåga att agera vid en brand (kan den boende uppge nödnummer, adress och vad som hänt)


Kan den boende släcka en mindre brand? (kan den boende hantera t.ex. brandfilt/handbrandsläckare)


Förslag på direkt åtgärd: Information, minneslapp med nödnummer vid telefonen. Förslag på ytterligare åtgärd: Införskaffa brandfilt och handbrandsläckare, trygghetslarm kopplat till brandvarnare.


Förmåga att sätta sig i säkerhet vid en brand  Ja Nej Vet ej/ ej aktuellt Om det brinner och den boende inte kan släcka branden själv, vet den boende hur han/hon ska agera? (utrymma och stänga innerdörrar och ytterdörr)


Kan den boende utrymma själv inom 2-3 minuter? (finns hinder i form fysisk/psykisk funktionsnedsättning, medicinering, alkohol etc.)


Vet den boende hur han/hon ska agera vid rök i trapphus? (stanna i lägenheten och larma 112)


Förslag på ytterligare åtgärd: Larm till bemannad plats, mobil sprinkleranläggning, trygghetslarm kopplat till brandvarnare.


Fysisk miljö & Riskbeteende  Ja Nej Vet ej/ ej aktuellt Finns det säkra rutiner vid rökning? (säker hantering av tändare/tändstickor, inga brännmärken på kläder/golv/sängkläder/möbler)


Hanteras spisen på ett säkert sätt? (glömmer inte mat på spisen, placerar inte brännbart material på eller i närheten av spisen)


(säker placering av lampor exempelvis så att de inte ramlar ner i sängen, ingen övertäckning av lampor, värmeelement/värmefiltar, laddare m.m.)


Hanteras levande ljus på ett säkert sätt? (stadiga och obrännbara ljusstakar, rätt placerade, lämnas inte obevakade)


Finns det säkra rutiner för användning av öppen spis/kakelugn/panna för uppvärmning? (säker tändning, säker hantering av aska, rätt bränslemängd)


Har den boende klarat sig från brand eller brandtillbud tidigare? (torrkokning, incident i samband med rökning etc.)


Förslag på direkt åtgärd: Flytta bort lösa föremål som kan utgöra brandrisk från spis, ta bort felplacerade eller brandfarliga lampor/ljusdekorationer m.m., information om t.ex. att plåthink bör införskaffas till askan, om stabil tändare etc. Förslag på ytterligare åtgärd: Spisvakt till spisen, brandförkläde, obrännbara dukar.


Övriga kommentarer samt registrering av vidtagna åtgärder


Bilaga 3 – Exempel på informationsblad till enskilda Detta informationsblad är en sammanfattning av vad som tas upp i checklistan i bilaga 2. Informationsbladet kan exempelvis lämnas till den enskilde efter samtalet om brandsäkerheten i bostaden och är tänkt att fungera som en kom- ihåg-lista över vad som diskuterats. Den enskilde kan använda listan som stöd vid eventuella samtal med anhöriga eller andra i sin närhet om brandskyddsgenomgången som genomförts.


Listan kan justeras eller kompletteras så att den överensstämmer med de rutiner som finns i den egna kommunen.


-  Det behöver finnas fungerande brandvarnare i bostaden för att man ska få en tidig varning om det börjar brinna. Minst en brandvarnare per våningsplan. Kontrollera funktionen en gång per månad genom att trycka in testknappen.


-  Om det finns svårigheter att uppfatta brandvarnarens signal finns det möjlighet att komplettera brandvarnarens varningssystem med blixtljus eller vibration. I vissa kommuner finns det även möjlighet att koppla brandvarnaren till eventuellt trygghetslarm.


Agera rätt om det börjar brinna -  Om man inte kan hantera branden själv ska man så fort som möjligt ringa 112. Har man svårt att komma ihåg numret och sin adress kan det vara bra att ha den informationen på en lapp i anslutning till telefonen.


-  Om man upptäcker branden tidigt kan man försöka släcka branden själv. Om man kan hantera en brandfilt och/eller en handbrandsläckare kan dessa vara bra hjälpmedel att ha hemma.


-  Om man inte kan släcka branden själv ska man så fort som möjligt lämna bostaden. Då är det viktigt att stänga innerdörrar och ytterdörren så att branden får svårare att sprida sig.


-  Om man bor i ett flerbostadshus och det brinner i någon grannes lägenhet och trapphuset är rökfyllt ska man stanna kvar i sin lägenhet. Ring 112 och berätta vad som hänt.


-  Om man röker mycket kan det vara bra att fundera på var och när man röker. Undvik att röka i sängen eller stoppade möbler där det finns risk att somna. Om du ofta tappar aska eller hela cigaretten kan det vara bra att ha ett rökförkläde eller en plåtbricka under som askan/cigaretten kan landa på. Det kan även vara bra att ha ett glas eller en sprayflaska med vatten nära till hands om kläder eller möbler ändå skulle börja brinna.


-  Spisen är en vanlig källa till brand. Förvara inget brännbart på eller precis intill spisen som kan riskera att antändas av en varm spisplatta. Ha alltid full koll på mat som tillagas på spisen så att den inte börjar brinna. Om risken är stor att kastruller med mera glöms bort på spisen finns det hjälpmedel i form av spisvakt att installera.


-  Elektriska produkter som blir varma, till exempel lampor, värmeelement och värmefiltar, ska inte täckas över. Se även till att lampor är placerade eller ordentligt fastsatta så att de inte riskerar att trilla ner i sängen eller stoppade möbler och orsaka en brand.


-  Levande ljus ska alltid vara under uppsikt. Var noga med att placera ljusstakar stadigt och på säkert avstånd från gardiner och annat brännbart. Välj helst ljusstakar av obrännbart material, exempelvis metall. Var även försiktig så att inte kläderna, exempelvis långa vida ärmar, kommer för nära ljusen och antänds.


-  Öppna spisar/kakelugnar ska inte användas mer än vad produktbeskrivningen anger. Var försiktig då brasan tänds. Efteråt läggs askan säkrast i en obrännbar behållare, exempelvis en plåthink, så att varm aska inte riskerar att orsaka en brand.


Brandsäker bostad för särskilt utsatta - MSB

Den här vägledningen för ett stärkt brandskydd för särskilt riskutsatta indivi- der ersätter den första utgåvan som publicerades 2013. Det tidigare begreppet individ anpassat brandskydd har bytts ut mot begreppet stärkt brandskydd för särskilt risk utsatta individer . Anledningen till detta är att förtydliga att det är förstärk- ningar av brandskyddet som behövs på ett individuellt plan. Av historiska skäl används begreppet individanpassat brandskydd på ett antal platser i denna vägledning. Vägledningen utgör en av flera publikationer som syftar till att ge framförallt kommuner förutsättningar att arbeta med en anpassning av brand- skyddet hos särskilt riskutsatta individer i deras bostäder. Inom ramen för arbetet har bland annat följande material tagits fram:


• vägledningen för ett stärkt brandskydd för särskilt riskutsatta individer • film om problembilden • presentationsmaterial för beslutsfattare • informationsblad för beslutsfattare • webbutbildning för handläggare och utförare • presentationsmaterial för handläggare och utförare • bedömningsstöd för handläggare och utförare • checklista för handläggare och utförare • broschyr för privatpersoner.


Materialet finns tillgängligt på Socialstyrelsens (Kunskapsguiden) och Myndig- heten för samhällsskydd och beredskaps (MSB) webbplatser för stärkt brand- skydd för särskilt riskutsatta. Där finns även lästips för dig som vill veta mer.


I vägledningen finns flera exempelrutor. Dessa rutor innehåller exempel och visar inte Socialstyrelsens eller Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps stånd- punkter. Du hittar utförligare beskrivningar av flera av dessa exempel i bilaga 3 .


Målgrupper och läsanvisning Vägledningen vänder sig i första hand till personer som i sitt arbete på olika sätt kan bidra till ett systematiskt arbete som stärker brandskyddet hos särskilt riskutsatta individer. Det handlar om beslutsfattare, kvalitetscontrollrar, verk- samhetsutvecklare, handläggare och utförare i kommuner. I andra hand vänder


den sig till förtroendevalda som vill fördjupa sig i ämnet. Målgrupperna finns både hos kommunens egna verksamheter och hos privata aktörer som bedriver verksamhet på kommunens uppdrag. I denna vägledning benämner vi fortsätt- ningsvis dessa som kommunen . Vägledningen är tänkt som ett stöd till flera olika målgrupper med olika behov och du kan antingen läsa den som en lärobok från pärm till pärm, eller som en uppslagsbok där du använder valda delar för kunskapsinsamling, inspi- ration eller fördjupning.


• För dig som är beslutsfattare i en kommun , exempelvis kommun- fullmäktige, politiker, förvaltningschef eller enhetschef, kan framförallt avsnittet Problembild samt kapitlet Skapa förutsättningar för att stärka brand- skyddet vara särskilt intressanta.


• För dig som arbetar som kvalitetscontroller, verksamhetsutvecklare eller liknande i en kommun kan hela vägledningen vara intressant.


• För dig som handlägger beslut om bistånd till enskilda kan kapitlen Omkomna vid bränder och Arbeta med att stärka brandskyddet vara särskilt intressanta, men även Bilaga 1 – Juridik .


• För dig som arbetar i enskildas hem kan kapitlet Omkomna vid bränder  och avsnitten Bedömning av behov, Omedelbara åtgärder, Rapportera behov, Att stärka brandskyddet i hemmiljö och Vilka åtgärder har effekt? vara särskilt intressanta.


• För dig som arbetar med brandförebyggande frågor på räddnings- tjänsten kan hela vägledningen vara intressant. Räddningstjänsten är i många fall inspiratörer och informatörer i brandskyddsfrågor i en kom- mun, och utbildar dessutom vanligen inom brandskyddsområdet. Följan- de kapitel bedömer vi är särskilt intressanta för dig: Omkomna vid bränder, Arbeta med att stärka brandskyddet, Bilaga 1 – Juridik och Bilaga 2 – Statistik och kunskap .


I början av varje huvudkapitel och i de två första bilagorna finns tabeller som redovisar vilka målgrupper kapitlet eller bilagan främst riktar sig till. Målgrup- perna markeras med vitt, se exempel nedan.


Kapitlet riktar sig främst till följande målgrupper: Beslutsfattare Utvecklare Handläggare Du som arbetar i någons bostad Räddningstjänsten


Exempel 1: Kvinna med anpassat brandskydd kunde räddas En kvinna räddades i Malmö tack vare att hemtjänstpersonalen uppmärk- sammat brandrisker i hennes bostad och stärkt brandskyddet.


Räddningstjänsten Syd samverkar med vård och omsorg i förbundets olika medlemskommuner. En stor del av hemtjänstpersonalen och även bistånds- handläggare har fått utbildning i brandskydd anpassat för särskilt riskutsatta personer. I sitt arbete använder de motsvarande checklista som räddnings- tjänsten har för anpassade hembesök 1 .


– Vi har använt checklistan länge nu och är vana vid att gå igenom boendet med vårdtagaren för att kunna ta bort sådant som är brandfarligt, säger Nina, samordnare inom hemtjänsten.


Nina är en av dem som hjälpt kvinnan i Malmö att förstärka sitt brandskydd. – Vi insåg rätt snabbt att det fanns ett behov.


Personalen har bland annat skapat säkra rutiner för rökning, tagit bort bränn- bart material i bostaden och sett till att det finns en spisvakt med timer och värmesensor. De har även sett till att brandvarnaren är kopplad direkt till trygg- hetslarmet som går till Malmö larmcentral.


Olyckan skedde när kvinnan värmde mat i en plastbunke på spisen. – Det första jag tänkte när jag fick höra vad som hänt var ”tack gode gud för att vi kopplade in brandlarmet”, säger Nina.


Tack vare hemtjänstpersonalens brandskyddsförebyggande arbete kunde branden upptäckas tidigt. Grannarna som hörde brandvarnaren sprang in för att hjälpa kvinnan, hemtjänsten var dessutom på väg och hade larmat SOS Alarm för hjälp. Kvinnan klarade sig och fördes till sjukhus. När styrkan kom fram var branden redan släckt.


Samverkan, utbildning, hjälpmedel och uppmärksam personal har återigen visat sig rädda liv! Om personalen önskar så får de utbildning i individanpassat brandskydd an- tingen via speciella utbildningstillfällen eller genom räddningstjänstens brand- skyddsutbildning för vård och omsorg.


1. Räddningstjänsten Syd genomför anpassade hembesök hos särskilt riskutsatta individer i syfte att individanpassa deras brandskydd. Läs mer om besöken på Räddningstjänsten Syds webbplats.


I november 2009 fick Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) i uppdrag av regeringen att, i samverkan med berörda myndigheter och organi- sationer, ta fram en nationell strategi 2 för hur brandskyddet kan stärkas genom stöd till enskilda. Kort därefter, i april 2010, fick MSB i uppdrag att utreda vad som är ett rimligt brandskydd i olika boendemiljöer 3 . I den senare rapporten presenteras den problembild som behöver hanteras, bland annat med hjälp av arbetssätt som beskrivs i denna vägledning. För att förtydliga vad ett stärkt brandskydd för särskilt riskutsatta individer innebär publicerade MSB en första utgåva av denna vägledning under 2013 4 . Av den framgår att arbetsprocessen kretsar kring två huvudsteg. Det första steget handlar om att systematiskt identifiera vilka invånare som är särskilt risk- utsatta. Detta är något som kommunen kan göra exempelvis i samband med biståndsutredningar eller vårdplaneringar. Det andra steget är att individanpassa brandskyddet hos dessa individer. 2017 publicerades en nationell kartläggning 5 av arbetet med individanpas- sat brandskydd i Sverige. Här framgår att lite mer än hälften av kommunerna arbetar med att individanpassa brandskyddet hos särskilt riskutsatta individer. Många kommuner arbetar dock inte med frågan systematiskt, utan snarare lite då och då, exempelvis efter en brand när frågan är aktuell. Bristande rutiner riskerar att leda till att kommuner inte lyckas identifiera de personer som behöver hjälp.


2. En nationell strategi för att stärka brandskyddet genom stöd till enskilda , redovisning av uppdrag (Fö2009/2196/SSK, 2009-11-05), MSB dnr 2009-14343, 2010-09-28.


3. Rimligt brandskydd i olika boendemiljöer , redovisning av uppdrag (Fö2009/1961/SSK, 2010-04-10), MSB dnr 2010-9200, 2011-05-24.


4. Utarbetandet av denna första version gjordes av en arbetsgrupp med representanter från MSB, Social- styrelsen, Örebro kommun, Uppsala kommun, Varbergs kommun, Linköpings kommun, Räddningstjänsten Syd samt Brandskyddsföreningen Sverige.


5. Personalen kommer och går, systematiken består? En nationell kartläggning av individanpassat brand- skyddsarbete i Sverige , Jönsson, M; Gustavsson, J., Karlstads Universitet, 2016.


Figur 1. Hur identifieras enskilda personer som har en förhöjd risk att drabbas av brand (andel kommuner)?


Källa: Räddningstjänst i siffror 2015, s 37 Kartläggningen visar att det är kommuner med 70 000 invånare eller fler som i högst utsträckning arbetar med att stärka brandskyddet för särskilt riskutsatta indi vider. Bland dessa kommuner arbetade 88 procent med frågan. Knappt hälften av Sveriges kommuner har mindre än 15 000 invånare, bland dessa var det 42 procent som arbetade med individanpassat brandskydd. Det finns alltså ett tydligt samband mellan kommuners befolkningsstorlek och individanpassat brandskyddsarbete. En förklaring till det är resurstillgångar eftersom större kom- muner har mer resurser, en annan är erfarenheter från tidigare bränder. Kart- läggningen visade att de kommuner som mellan 2012 och 2014 hade drabbats av tre döda eller fler i bränder arbetade mest frekvent med individanpassat brand- skydd (79 procent av kommunerna). Motsvarande siffra för de kommuner som inte haft några dödsbränder under samma tidsperiod var 46 procent. Kartlägg- ningen visar alltså att de kommuner där det inträffat dödsbränder är mer benägna att arbeta med frågan. Men MSB anser att det är viktigt för alla kommuner. Bland framförallt mindre kommuner som uppgav att de inte arbetar med individanpassat brandskydd utpekades resursbrist som det största problem- området, främst i arbetets uppstartsprocess. Ytterligare hinder var sviktande ekonomi, personalbrist, hög arbetsbelastning (tidsbrist), kunskapsbrist, hög personalomsättning, otydligt ansvar (ingen äger frågan), otydlighet i regelverket (kommunen/den enskilde), förvaltningsöverskridande arbete, bristande poli- tiskt stöd och den personliga integriteten. Kommunerna efterfrågar information och stöd i form av goda exempel, ut- bildningar och workshoppar, som ett komplement till den skriftliga information som publicerats. Man önskar att MSB tydligare arbetar mot kommunen som helhet, och föreslår dessutom lagändringar för att underlätta ett individanpassat brandskyddsarbete på kommunnivå. Kartläggningen har lett fram till att vi reviderat vägledningen och komplet- terat den med fler exempel från olika kommuner. För att vägledningen ska få större genomslagskraft än den första utgåvan fick har Socialstyrelsen och MSB i större utsträckning än tidigare gemensamt utarbetat det nya materialet. Under arbetet har dialog även förts med Sveriges Kommuner och Regioner, SKR. Socialstyrelsen medverkar i arbetet på grund av kopplingen till lagstiftningar som rör social- och hälsoområdet och de aktörer som vanligen kommer i kon- takt med särskilt riskutsatta individer. MSB medverkar på grund av kopplingen


till brandfrågor. På ett övergripande plan ansvarar MSB även för att stärka samhället i att förebygga olyckor och värna om människors liv och hälsa. För att minska antalet döda till följd av bränder behöver arbetet med att identifiera och anpassa brandskyddet hos särskilt riskutsatta individer fortsätta i kommunerna, och där sådant arbete ännu inte utförs behöver det påbörjas.


För att lyckas i arbetet med att stärka den enskildes brandskydd behövs en vision och tydliga mål. Visionen som den först formulerades i den nationella strategin 6 lyder: Ingen ska omkomma eller skadas allvarligt till följd av brand . Visionen ska genomsyra det arbete som genomförs för att nå målen som formulerats i strategin. De mål som formulerats i den senaste inriktningen för den nationella strategin 7 för stärkt brandskydd handlar bland annat om att antalet skadade och döda vid bostadsbränder ska minska, samt att andelen fungerande brandvarnare och annan brandskyddsutrustning ska öka. Denna vägledning är tänkt att fungera som ett stöd för att nå de formulerade målen i strategin.


6. En nationell strategi för att stärka brandskyddet genom stöd till enskilda , redovisning av uppdrag (Fö2009/2196/SSK, 2009-11-05), MSB dnr 2009-14343, 2010-09-28.


7. Inriktning av nationell strategi för stärkt brandskydd genom stöd till enskilda , MSB 2020. Ej publicerad när denna vägledning fastställdes.


Varumärket och samarbetet Aktiv mot brand utgår från den nationella strategin och har vuxit fram i samarbete med kommuner, myndigheter, branschorgani- sationer och intresseorganisationer. Varje organisation väljer själv inom vilket eller vilka områden de arbetar, men det gemensamma målet är att minska bostads- och dödsbränder. Tre sätt bedöms ge bäst effekt för att stärka den enskildes brandskydd. Arbetet fokuserar därför på åtgärder inom dessa:


• individanpassat brandskydd – det vill säga ett stärkt brandskydd för särskilt riskutsatta individer • riktade kommunikationsinsatser • kampanjen Aktiv mot brand .


Figur 2. Preventionsstrategi enligt folkhälsomodellen applicerat på Aktiv mot brand.


Denna vägledning berör toppen av triangeln i figur 2 , det vill säga bostäder där det bor särskilt riskutsatta individer. Triangeln i figuren är inspirerad av en mo- dell för preventivt folkhälsoarbete som ibland brukar kallas folkhälsomodellen. Individanpassat brandskydd är alltså en del av ett större brandskyddsarbete för bostäder, men fokuserat på personer som har särskilt hög risk att omkomma eller skadas svårt i en brand. I folkhälsomodellen motsvarar denna nivå ”indike- rad prevention” – det vill säga förebyggande åtgärder riktade till personer som löper en uppenbar risk att drabbas av eller redan har ett problem som behöver förebyggas.


Det är viktigt att känna till att det är olika befolkningsgrupper som oftare drabbas av brand respektive omkommer vid brand, och att orsakerna skiljer sig åt. Det krävs därför olika åtgärder för att minska bostadsbränder respektive före bygga dödsbränder. Det är också viktigt att komma ihåg att ett arbete för att minska antalet bostadsbränder inte med automatik innebär att färre personer omkommer vid brand. Individanpassat brandskydd är direkt kopplat till åtgärder som minskar risken för dödsbrand.


Vägledningens syfte är att stödja och inspirera kommuner till att bedriva ett systematiskt arbetssätt för att:


• identifiera personer med en förhöjd risk att omkomma eller skadas svårt vid brand, vilket ofta har ett samband med begränsad förmåga att reagera och agera • föreslå och erbjuda individanpassade riskreducerande åtgärder.


Vägledningen innehåller även exempel på arbetssätt från några av de kommu- ner som kommit en bit på väg med ett sådant arbete. Tanken med dessa exem- pel är att inspirera och visa hur arbetet kan genomföras.


Det sker i genomsnitt 90 dödsbränder med cirka 100 döda per år i Sverige. Cirka 80 procent av bränderna inträffar i bostäder. När det gäller de som omkommer vid brand ses följande mönster:


• det finns en tydlig överrepresentation av äldre personer • det finns vanligen fysiska, medicinska eller kognitiva orsaker till att dem som drabbas inte kan sätta sig i säkerhet • den sociala problematiken, såsom missbruk, är större bland medelålders än bland äldre


• i åldersgruppen 20–64 år har det vid obduktion påvisats att det fanns alkohol i blodet före olyckan hos fler än hälften av dem som omkommit.


Vi vet att rökning orsakar minst en tredjedel av dödsbränderna. Sannolikt orsa- kar den fler dödsbränder än vad som är känt eftersom en stor andel av döds- bränderna saknar känd brandorsak. Vid en majoritet av dödsbränderna saknas fungerande brandvarnare 8 . Mer statistik och information om påverkande fakto- rer hittar du i IDA 9 och Säkerhetens bestämningsfaktorer 10 . Forskningsresultat hittar du bland annat i rapporten Mot en evidensbaserad nollvision kring bostadsbränder 11 . Om utvecklingen fortsätter och inga särskilda brandskyddsåtgärder genomförs visar prognoserna att antalet omkomna som är 80 år eller äldre kommer att öka


8. Statistik om dödsbränder är hämtade från IDA. https://ida.msb.se 9. IDA är ett informationssystem där den statistik som MSB förfogar över presenteras. Statistiken kommer från olika register kring olyckor, skador, säkerhets- och krishanteringsarbete.


10. Säkerhetens bestämningsfaktorer , NCO 2006:6, Statens räddningsverk och Karlstads universitet. 11. Mot en evidensbaserad nollvision kring bostadsbränder , Karlstads universitet. Publikationsnummer MSB1242 – maj 2018 ISBN 978-91-7383-853-5.


med cirka 30 procent till år 2030 12 . Bedömningen grundar sig på SCB:s befolk- ningsprognos om fler äldre och att den historiska riskutvecklingen fortsätter. Samhällets inriktning är att äldre personer och personer med vissa funktions- nedsättningar ska ha möjlighet att bo kvar i sin bostad så länge som möjligt och få individuellt anpassat stöd i form av vård, omsorg, hjälpmedel och anpassning av bostaden. Av betänkandet God och nära vård 13 framgår att hälso- och sjuk- vård i hemmet har blivit vanligare och förväntas öka, samt att personer som fått socialtjänstinsatsen särskilt boende beviljad har minskat. Det framgår också att en ordinarie bostad inte kan utgöra en vårdinrättning som är jämställd med sjukhus, även om bostaden anpassas för att viss, och i många fall avancerad el- ler specialiserad, hälso- och sjukvård ska kunna bedrivas där. Förutsättningarna är också annorlunda när vård ges i någons hem än vid en regelrätt vårdinrätt- ning, där lokaler och annan infrastruktur (såsom till exempel vatten och avlopp, brandskydd, hygien och hantering av riskavfall) är utformade för att kunna tillhandahålla kvalificerad vård. Det här är sådant man måste ta hänsyn till när man utformar lösningar för att kunna tillhandahålla mer vård nära människor och i deras hem.


Rökning i soffa eller säng ligger bakom ungefär 30 procent av antalet omkomna vid brand. Foto: Pavel Koubek.


Andra förändringar är den ökade livslängden och de äldres hälsotillstånd och ekonomi. Det är förändringar som har inneburit att äldre klarar sig själva på egen hand högre upp i åldrarna. Livslängden har ökat och antas fortsätta öka, vilket medför fler äldre. Dessutom vill många äldre bo kvar hemma så länge som möjligt. 14 Med stigande ålder tenderar funktionsnedsättningar att öka. Enligt SCB:s undersökning om levnadsförhållanden har cirka 10 procent av personerna i åldersgruppen 65–74 år rörelsehinder eller svåra rörelsehinder. För åldersgruppen 75–84 år är andelen cirka 24 procent 15 .


12. On the future of the fire fatality rate in Sweden: A prognosis until year 2040 , opublicerat manuskript, Runefors, M. (2020) Avd. för Brandteknik, Lunds Tekniska högskola (LTH).


13. God och nära vård – En reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem . SOU 2020:19, Stockholm 2020, ISBN 978-91-38-25040-2.


14. Healthy ageing in the community . Bartlett & Peel 2005. In: Andrews & Phillips (red.). London: Routledge.) 15. www.scb.se, statistikverktyg avseende undersökning av levnadsförhållanden (ULF/SILC), 2013.


Det brandskydd som bygglagstiftningen ställer krav på i ordinärt boende förut- sätter att den boende själv kan agera och sätta sig i säkerhet om det skulle börja brinna. För de allra flesta är brandskyddet i en bostad fullt tillräckligt, så länge man har förmåga att upptäcka och agera om det börjar brinna, men för en liten del av befolkningen räcker det inte. Exempelvis är det ibland så att den alterna- tiva utrymningsvägen enligt bygglagstiftningen utgörs av stegutrustning, vilket förstås kan ställa till stora problem för någon som är rörelsehindrad. Det spelar heller ingen roll hur mycket brandvarnaren larmar vid brand om den boende ändå inte uppmärksammar signalen eller saknar förmåga att agera. Fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar kan vara anledningar till ett utökat behov av brandskydd, det kan även medicinpåverkan eller andra tillstånd vara. Oavsett orsak behöver särskilt riskutsatta individer ett stärkt brandskydd. Arbetet med att anpassa brandskyddet hos särskilt riskutsatta individer görs i varierande omfattning i landets kommuner. Området behöver uppmärk- sammas och finnas på agendan för förvaltningar och aktörer i kommunerna. För att kunna stödja enskilda och erbjuda en inventering och förstärkning av brandskyddet behövs en kontaktyta mellan kommunen och de individer som är särskilt riskutsatta. Insatserna riktats lämpligen främst mot personer som av olika anledningar är mer utsatta vid bränder. I denna vägledning ger vi exempel på riskgrupper som det är särskilt lämpligt att fokusera på. Vi ger även exempel på aktörer i kommunen som på olika sätt kommer i kontakt med personerna och som därför kan utgöra en viktig roll i arbetet med att stärka brandskyddet. Många får i dag hjälp med att anpassa sitt hem till de egna förutsättningarna utifrån aspekter som exempelvis tillgänglighet. Det kan till exempel handla om bostadsanpassning eller hjälpmedel. Det finns dock en risk att din kommun inte uppmärksammar behovet av att även anpassa brandskyddet hos individer som är i behov av det, till exempel i samband med en utredning om bistånd för stöd i den dagliga livsföringen. En sådan utredning kan omfatta allt som har betydelse när det gäller att bedöma om en person har en skälig levnadsnivå, däribland personlig säkerhet i form av till exempel brandskydd. Det finns bra och i många fall enkla lösningar som kan ge särskilt riskutsatta personer ett stärkt brandskydd.


Cirka 17 procent omkommer vid brand på grund av att deras kläder har fattat eld. Foto: Pavel Koubek.


Kapitlet riktar sig främst till följande målgrupper: Beslutsfattare Utvecklare Handläggare Du som arbetar i någons bostad Räddningstjänsten Varför omkommer människor i bränder?


Exempel 2: Sammanställning av erfarenheter från dödsbrands undersökningar Utredare Mattias Sjöström, Räddningstjänsten Halmstad


En äldre funktionshindrad kvinna som av hemtjänsten är en känd riskperson för rökning bedöms ha sängrökt med följd att brand uppstår i säng, madrass och sängkläder. Följden av detta blir att kvinnan själv får omfattande brännskador och avlider på sjukhus dagen efter branden.


Branden bedöms inledningsvis ha understötts av den liggsårsmadrass vars kompressor inledningsvis tillfört luft till glödbranden. Hur stor påverkan det haft har inte närmare analyserats.


Brandvarnare har funnits och fungerat och kvinnan själv ska ha ringt upp hem- tjänsten och meddelat att det brinner. Räddningstjänsten har fått larm och tydlig adress och kvinnan hittas omgående av rökdykare när väl räddningstjänsten är på plats.


Det är sorgligt att konstatera att en äldre funktionshindrad kvinna som är en känd sängrökare, och alltså känd av kommunen som en riskutsatt person, inte fått de säkerhetsinstallationer som skulle kunna ha förhindrat eller begränsat denna skada. Räddningstjänsten har till och med varit på platsen tre år tidigare med anledning av en cigarettfimp i en papperskorg.


Tidig upptäckt i kombination med tidigt larm och snabb hjälp till platsen är en viktig del vid denna typ av olyckor. Mobil sprinkler är ett mycket bra alternativ till de personer som bedöms ligga inom riskgruppen såsom äldre, funktions- hindrade, dementa och personer med sociala problem. Tidigare brandtillbud såsom brännmärken eller brand i papperskorg utgör en mycket tydlig varnings- signal på att något måste göras.


Ett komplement till mobil sprinkler är brandvarnare eller brandlarm kopplat till bemannad plats så att hjälp kan fås inom acceptabel tid. Räddningstjänsten har alltid en anspänningstid (tid för att komma i bilarna), en körtid och en angrepps- tid (hitta rätt dörr, få fram slang, öppna dörren o.s.v.)


Självklart är det bäst att inte röka, men vi kan inte tvinga någon till att sluta med det. Därför behöver samhället ibland ta till andra åtgärder i form av att till exempel installera mobil sprinkler. När kvinnan försökt följa de restriktioner som man sagt fanns och bara rökte när hemtjänsten var hos henne uppstod i stället ett arbetsmiljöproblem för hemtjänstpersonalen.


Utredningen syftar i grunden till att förhindra eller begränsa liknande olyckor i framtiden. Här följder de viktigaste åtgärderna: • Se till att det finns tillgång till snabb hjälp.


• Installera mobil sprinkler hos riskpersoner. • Uppmana riskpersoner att sluta att röka.


Under utredningsarbetet har ett antal bra saker noterats trots den tragiska utgången vid denna olycka, bland annat: • Hemtjänstpersonal har noterat att personen är en riskperson.


• Hemtjänstpersonalen har försökt att använda sig av restriktioner i syfte att minska risken.


• Kvinnan själv har ringt till hemtjänsten och larmat. • Hemtjänsten har omgående begett sig till platsen med nycklar.


• Räddningstjänsten har blivit larmade och fått klara uppgifter om plats och situation. • Räddningstjänstens rökdykare fann kvinnan mycket snabbt. • Akutsjukvård och direkt transport med ambulans till sjukhus genomfördes.


Uppmärksammandet av denna typ av bränder har lett till att alla som har trygg- hetslarm numera har röklarm kopplat till trygghetslarmet. Trygghetslarmet är vidarekopplat till kommunens trygghetslarmcentral. När larm inkommer försöker de att upprätta en muntlig kontakt med den larmande för att undersöka vad som hänt. Vid utebliven kontakt eller om brand misstänks larmar trygghetslarmcen- tralen räddningstjänsten via SOS Alarm. SOS Alarm har i sin tur instruktionen att denna typ av ärende, det vill säga larm från trygghetslarmcentral, direkt går vidare till räddningstjänsten som ”brand i byggnad”.


Gemensamt för dem som omkommer i bränder är att någon eller några av delarna varseblivning (uppmärksamma), reaktion och beslut eller förflyttning har fallerat, med undantag för självmordsbränder. Flera av dem som omkommer till följd av brand har alltså bristande förmågor i att uppmärksamma, reagera eller agera. Figur 3. En kedja som måste fungera.


Varseblivning Reaktion och beslut Förflyttning


Vissa personer är särskilt riskutsatta Trots att risken för brand är högre hos vissa grupper är det i andra grupper som risken att omkomma är störst. Risken för att det ska brinna i bostaden är högre bland dem med hög utbildningsnivå och i hushåll med barn i åldrarna sex till tolv år. Hos äldre och hos dem som bor i hyresrätt är risken mindre. Men trots att bränder hos äldre är mindre vanliga leder dessa bränder oftare till allvarligare skador eller dödsfall. Personer i åldersgruppen 65 år och äldre är överrepresenterade i dödsbränder och det är vanligt att de omkomna har någon form av funktionsnedsättning. Flest dödsfall inträffar under vintermånaderna, på helger, och under nattetid.


Riskfaktorer, skyddsfaktorer och klusteranalys Genom att jämföra statistik från bostadsbränder där ingen person omkommit med statistik från bostadsbränder med dödlig utgång kan faktorer som utgör en förhöjd risk identifieras, det vill säga faktorer som skiljer en ”vanlig” bostads- brand från en dödsbrand. På så sätt får vi kunskap om vilka brandorsaker, start- utrymmen, tider på dygnet med mera som är mer drabbade av döds bränder. Rökning och alkohol presenteras som riskfaktorer i flera studier runtom i världen, bland annat i rapporten Mot en evidensbaserad nollvision kring bostadsbränder 16 . Här framförs följande: ”Högre risk att dö i bostadsbränder har påvisats bland de mer sårbara, dem som bor ensamma, har låga inkomster, inte arbetar, bor i lägenhet, är rörelsehindrade och bland dem som inte äger sitt boende.” Det är dock viktigt att inte begränsa arbetet med att stärka brandskyddet för sär- skilt riskutsatta individer till något av ovanstående förhållandena, exempelvis boendeformen – det är riskbeteendet hos den enskilde och de förutsättningar individen har att reagera och agera som styr behovet av ett stärkt brandskydd. Personer som överlever bränder är vanligtvis inte påverkade av alkohol eller droger. Eftersom olika typer av funktionsnedsättningar är vanligare hos dem som omkommer i bränder innebär det motsatta förhållandet i hög grad en skyddsfaktor, det vill säga en faktor som leder till en lägre risk. Samma sak gäller för närvaro av en eller flera personer som kan hjälpa till i en brandsituation, ex- empelvis en partner. En grundläggande skyddsfaktor verkar vara att den boende behöver ha kapacitet att hantera en bostadsbrand för att överleva, det vill säga ha förmåga att själv eller med hjälp av andra snabbt reagera och utrymma bostaden. Det finns även forskning 17 som beskriver sociodemografiska förklaringar till risk- respektive skyddsfaktorer ur ett dödsbrandsperspektiv. När man jämfört personer som har dött i bostadsbränder med motsvarande kontrollgrupp i sam- hället, det vill säga levande personer i samma ålder och av samma kön i samhäl- let i stort, har riskfaktorer och skyddsfaktorer kunnat beskrivas. Bland annat framgår att några av de viktigaste skyddsfaktorerna ur ett socio- demografiskt perspektiv är att ha en sammanboende partner, vara född utanför Europa och vara i sysselsättning. På andra sidan av skalan, det vill säga riskfak- torer i detta sammanhang, finns förhållanden som till exempel försörjningsstöd eller låg inkomst.


16. Mot en evidensbaserad nollvision kring bostadsbränder , Karlstads universitet. Publikationsnummer MSB1242 – maj 2018, ISBN 978-91-7383-853-5.


17. Identifying sociodemographic risk factors associated with residential fire fatalities: a matched case control study . Injury prevention, 26(2), 147-152. Jonsson, A., & Jaldell, H. (2020).


För att upptäcka och beskriva typiska scenarier för dödsbränder i bostäder har MSB genomfört en så kallad klusteranalys 18 med brand- och individspecifika variabler ur dödsbrandsstatistiken. Olika aktörer och lämpliga val av förebyg- gande åtgärder behöver samverka för att motarbeta dessa scenarier genom ett effektivt skadepreventivt arbete. Figur 4. Andel döda till följd av bränder, grupperat på de vanligaste orsakerna.


30 % Branden är rökningsrelaterad, startföremål är ofta säng eller soffa i vardagsrum eller sovrum. Ofta alkohol- påverkade män i åldersspannet 45–64 år. Dödsorsaken är ofta rökförgiftning.


17 % Branden är röknings- relaterad, startföremål är ofta kläder som antänder, men sällan någon större spridning. Inträffar ofta i köket under dagtid, det är främst kvinnor 80+ som drabbas. Dödsorsaken är ofta brännskada.


25 % Inträffar nattetid i småhus, orsaken är oftast okänd. Typiska åldrar hos de omkomna är 45–64 år.


13 % Inträffar i småhus, vanliga brandorsaker är tekniska fel, värmeöverföring, felaktig elektrisk utrustning och felanvändning av eldstäder. Två åldersgrupper är vanliga: 5–19 år och 80+. Dödsorsaken är ofta rökförgiftning.


8 % Bränder som börjar i köket, ofta i närheten av eller på spisen. Dödsorsaken är ofta rökförgiftning, alkoholpåverkan finns ofta med i sammanhanget. 7 % Avsiktliga bränder som drabbar män i åldrarna 20–64 år. Ofta används någon brandfarlig vätska.


Källa efter förlaga: Brand i bostäder – så ska färre skadas och dö. Brandforsk 2018.


I figur 4 ovan, visas de vanligaste grupperingarna av döda till följd av bränder, i bilaga 2 finns en fördjupad statistik om bland annat dödsbränder och ålders- fördelning.


18. Mot en evidensbaserad nollvision kring bostadsbränder , Karlstads universitet. Publikationsnummer MSB1242 – maj 2018, ISBN 978-91-7383-853-5.


Kapitlet riktar sig främst till följande målgrupper: Beslutsfattare Utvecklare Handläggare Du som arbetar i någons bostad Räddningstjänsten


I studien ”Personalen kommer och går, systematiken består” 19 framgår att drygt hälften av kommunerna uppger att de arbetar med att individanpassa brand- skyddet hos särskilt riskutsatta individer, men att många saknar en utarbetad strategi och systematik. En utarbetad systematik är en generell framgångsfaktor för att långsiktigt upprätthålla ett arbete som syftar till att identifiera särskilt riskutsatta individer och stärka deras brandskydd. Saknas systematiken blir verksamheten i större utsträckning beroende av enskilda individers intresse av att driva frågan. Det är dock viktigt att påpeka att ett systematiskt arbete inte per automatik leder till en framgångsrik verksamhet. De rutiner och metoder som etableras måste fortfarande vara noga avvägda och anpassade efter kom- munens förutsättningar. Ett systematiskt arbete har inget slut, men väl en början. Det är inte helt ovanligt att nya arbetsuppgifter inledningsvis planeras och drivs i någon form av projektorganisation. Arbetsuppgifter och arbetssätt behöver därefter ingå i den ordinarie verksamheten för att fortsättningsvis kunna drivas kontinuerligt och systematiskt. För att övergången från projektorganisation till förvaltnings- skede ska fungera bra behövs hög personalkontinuitet. Med alltför stor om- sättning av personal riskerar arbetet att tappa fart och värdefull kunskap kan förloras.


Det så kallade PDCA-hjulet 20 ( figur 5 ) kan användas både för införande av själva arbetsmodellen och för det löpande arbetet med att stärka brandskyddet för särskilt riskutsatta individer. I detta kapitel beskriver vi införandet av arbets- modellen och i det följande kapitlet beskriver vi själva arbetet med att stärka brandskyddet.


19. Personalen kommer och går, systematiken består? En nationell kartläggning av individanpassat brand- skyddsarbete i Sverige , Jönsson, M. och Gustavsson, J., Karlstads Universitet, 2016.


20. Benämningen PDCA-hjulet kommer av de engelska orden Plan, Do, Check, Act – som vi i vägledning- en valt att benämna planera, genomföra, följa upp/utvärdera, förbättra.


Figur 5. Modell att använda för förbättringar i ett systematiskt säkerhetsarbete, illustrerad med PDCA-hjulet. De olika faserna: planera, genomföra, följa upp/utvärdera och förbättra.


• Identifiera aktörer • Kartlägg omfattning • Styrning och processbeskrivning • Organisera och etablera samarbets- och arbetsrutiner • Kunskapsuppbyggnad


• Genomföra • Utvärdering och uppföljning • Insikt och riskbild • Dödsbrand • Nationella mål • Lokala mål • Handlingsprogram • Eldsjälar


All kommunal verksamhet är politiskt styrd. Det är därför viktigt att redan inledningsvis involvera politikerna i berörda nämnder. Gör ni det kan planerna på utvecklingsarbetet förankras i enlighet med de rutiner som finns i respektive kommun. Eftersom det ofta är lättare att ta ställning till konkreta förslag och idéer kan ett inledande informationsmöte förslagsvis innehålla en presentation av problembilden kompletterad med lokal statistik och ett utkast till arbetsplan. På Socialstyrelsens och MSB:s webbplatser hittar du kompletterande material som är framtaget som stöd till denna vägledning. Den politiska förankringen är en förutsättning för att projektet ska få ett tydligt uppdrag, rätt mandat och tillräckliga resurser så att det så småningom kan bli en naturlig del av kommunens breda systematiska säkerhetsarbete. Det är viktigt att involvera politiker i berörda nämnder. Foto: Shutterstock.


Exempel 3: Beskrivning av projekt i Uppsala och Örebro


I Uppsala kommun informerades både dåvarande Äldrenämnden och Rädd- ningsnämnden tidigt om projektet. Politikerna anser att uppgifterna är priori- terade och att samtliga utförare av hemvård i kommunen behöver genomföra dem. Därför har Äldrenämnden beslutat att ändra sitt förfrågningsunderlag vid upphandling enligt lagen om valfrihetssystem (LOV) 21 . Förändringen i förfråg- ningsunderlaget tydliggör utförarnas ansvar för det brandförebyggande arbetet med hjälp av riskanalyser på individnivå. Tidigare ingick enbart ett ansvar att göra en riskanalys för verksamheten som helhet.


Arbetet ihop med Äldrenämnden och utbildning av hemtjänstpersonal som gör riskanalyser på individnivå pågår fortfarande. Dessutom utbildas kommunens biståndshandläggare. Biståndshandläggare blir kontaktade när åtgärder i hem- met blir aktuella. Uppsala brandförsvar är rådgivande i frågor om brandsäker- het. Ett liknande arbete är även initierat i Östhammars kommun. Brandförsvaret arbetar för närvarande med att bredda arbetet till att beröra fler nämnder och organisationer i de kommuner som ingår i förbundet.


I Örebro kommun förankrades de inledande pilotförsöken hos det ansvariga kommunalrådet. Försöken innebar att tre mobila sprinklersystem installerades hos enskilda. De berörda driftsnämnderna informerades och responsen för att genomföra försöken var mycket positiv. Respektive verksamhet har sedan beslutat och finansierat ytterligare inköp av fler system.


Det är bra att på ett tidigt stadium besluta om att infoga arbetsuppgifterna i berörda verksamhetsplaner. Därför kan det vara lämpligt att försöka anpassa planeringen av de nya arbetsuppgifterna till kommunens årliga budgetplanering.


I arbetet med att identifiera särskilt riskutsatta individer och stärka deras brandskydd behöver flera aktörer samarbeta. Förutom individen själv är olika samhälls funktioner inom kommunen och regionen viktiga aktörer.


Aktörer inom kommunen kan vara kommunal hälso- och sjukvård, social- tjänst och räddningstjänst. Personal inom socialtjänsten och den kommunala hälso- och sjukvården, som till exempel handläggare, arbetsterapeuter, sjukskö- terskor och omsorgspersonal, har erfarenhet och rutin av att bedöma personers förmåga att klara sig själva. De känner också ofta till om en person är särskilt riskutsatt eller har ett visst riskbeteende. Det kan till exempel handla om per- soner som röker, ofta glömmer att stänga av spisen eller tar starka mediciner. Räddningstjänsterna har i stället kunskap om och erfarenhet av brandskydds- frågor. Genom att olika aktörer samverkar kan bostadens brandskydd för särskilt riskutsatta individer anpassas i större grad. Vid bland annat kartläggning av behov av åtgärder och utformningen av sam- verkan mellan olika aktörer är det viktigt att tänka på de sekretessregler som gäller för att samla och dela information om individer.


21. LOV är ett alternativ till lagen om offentlig upphandling som kan tillämpas på äldre- och handikapp- omsorg samt hälso- och sjukvårdstjänster och innebär bland annat att den enskilde har möjlighet att själv välja utförare.


För att hitta vem som kan nå målgrupperna kan man dela in dessa i mindre grupper, exempelvis utifrån om de inte har, ansöker om eller har stöd från social tjänsten eller hälso- och sjukvård. Här följer ett förslag på indelning:


• Individer som inte har stöd . Exempel på aktörer: närstående, den enskilde själv, regionen (exempelvis primärvård, hör- och syncentraler, hjälpmedelscentraler), pensionärs- organisationer, brukarorganisationer, räddningstjänsten i samband med räddningsinsats eller hembesök, sotare, ambulansen med flera.


• Individer som ansöker om stöd . Exempel på aktörer: handläggare inom socialtjänsten (exempelvis bistånds handläggare, socialsekreterare), legitimerad personal inom kommunal hälso- och sjukvård med flera.


• Individer som beviljats stöd . Exempel på aktörer: handläggare inom socialtjänst, legitimerad personal inom kommunal hälso- och sjukvård, hör- och syncentraler, hjälpmedels- centraler, personal som arbetar i hemtjänst eller i särskilt boende, personliga assistenter, boendestödjare med flera.


Inom en kommun kan det finnas ytterligare aktörer, eller funktioner, som kan bidra till arbetet med att stärka brandskyddet för särskilt riskutsatta individer. Till exempel: • fixartjänst • bostadsanpassningshandläggare • anhörigstödjare.


I vissa kommuner genomförs uppsökande hembesök hos äldre personer som inte har några insatser från kommunen. Åldersgränsen varierar från kommun till kommun, men syftet är vanligtvis detsamma, nämligen att bibehålla själv- ständighet och hälsa samt att minska graden av sjuklighet och vårdberoende hos äldre. Vad hembesöken består av varierar mellan olika verksamheter och kommuner, men de kan till exempel innefatta information om:


• hur kommunens äldreomsorg fungerar • fallförebyggande åtgärder • risker i hemmet • aktiviteter i närområdet • livsstilsrelaterade faktorer såsom motion, sömn, kost och näring.


Andra inslag är hälsokontroller och kartläggning av olika funktionsförmågor. Det finns inget som hindrar att personalen som genomför dessa hembesök även värderar brandskyddet om den enskilde så medger, eller åtminstone infor- merar om brandskydd. Det kan vara bra att ta reda på om det finns planer på andra övergripande insatser i kommunen som omfattar de tilltänkta grupperna och om det i sådant fall finns fördelar med att samordna de olika insatserna.


Exempel 4: Beskrivning av projekt i Varberg Varbergs kommun inledde för några år sedan ett omfattade arbete med att individanpassa brandskyddet hos utsatta riskgrupper. Projektet kallas BoBRA. När arbetet påbörjades ville man hitta en grupp att inledningsvis inrikta brand- skyddsarbetet mot. Det visade sig att larmpatrullerna för trygghetslarmen skulle göra hembesök hos alla trygghetslarmskunder eftersom alla trygghetslarm i kommunen skulle bytas ut. Larmpatrullerna fick i uppgift att inventera och infor- mera om brandskydd när de ändå var ute hos trygghetslarmskunderna. Man kunde alltså använda de kontaktvägar mot enskilda som redan fanns och tack vare det kom arbetet igång relativt snabbt.


2013 bildades förbundet Räddningstjänsten Väst , där Varberg och Falkenberg  ingår. Deras trygghetsteam har tagit över larmpatrullernas arbete och 2014– 2015 inventerade de trygghetslarmen i båda kommunerna. Detta görs nu varje gång som kommunerna upphandlar trygghetslarm, vilket innebär en systema- tisk och återkommande inventering vart fjärde år.


Räddningstjänsten kan bistå med utbildning inom området samt hjälpa till med bedömningar av brandskyddet och ge förslag på åtgärder. Beroende på om- fattningen av de föreslagna åtgärderna i ett specifikt ärende kan den enskilda behöva ge sitt samtycke. Räddningstjänsten kan även utföra tillsyn enligt LSO. Du kan läsa mer om lagstiftningen samt om tillsyn enligt LSO i bilaga 1 . Rädd- ningstjänsten bedriver i dag även ett brett brandförebyggande arbete, bland annat genom information och utbildning, hembesök med mera. Vid larm kan de dessutom komma i kontakt med särskilt riskutsatta individer som kanske inte har kontakt med någon annan samhällsinstans. Kommunen ansvarar i brandförebyggande syfte för att sotning och brand- skyddskontroll av eldstäder sker. Sotare och skorstensfejartekniker besöker byggnader där det finns fasta förbränningsanordningar, exempelvis bostäder med eldstäder, och kan därmed vara en av de aktörer som kan uppmärksamma riskutsatta individer i deras hemmiljö. Efter samtycke från individen kan de meddela andra aktörer inom kommunen. De kan även ge viss information till den enskilde, exempelvis en broschyr om hur brandskyddet kan stärkas. Det är viktigt att samverka med fastighetsägaren till byggnaden där den riskutsatta individen bor, givetvis efter den enskildes samtycke. Det kan finnas mycket att vinna genom en god samverkan och ju tidigare kontakten tas, desto bättre. Det går då att föra en diskussion om fördelning av ansvar, kostnader med mera, vilket även kan underlätta att genomföra vissa åtgärder. Fastighetsägaren har en naturlig roll när det gäller brandskydd, vare sig det handlar om ett ordinärt boende eller ett särskilt boende. För att leva upp till skyldigheterna i LSO behöver man ofta bedriva ett systematiskt brandskydds- arbete. I det arbetet ingår till exempel att fördela och samordna ansvaret för brandskyddet mellan fastighetsägare och nyttjanderättshavare. Grundprincipen i LSO är att den som har faktisk och rättslig möjlighet att verkställa en åtgärd ansvarar för den. Detta innebär ofta att fastighetsägaren an- svarar för saker som tillhör byggnaden och dess fasta installationer medan nytt- janderättshavaren ansvarar för att lägenheten används på ett ansvarsfullt sätt. Med nyttjanderättshavare avses vanligtvis personer som bor i ordinärt boende (hyres- eller bostadsrätt) och i särskilt boende personer med hyres kontrakt. Det kan vara bra att tydliggöra vem som har vilket ansvar i exempelvis hyreskon- traktet eller genom en särskild gränsdragningslista.


Utöver kommunen och regionen finns ytterligare aktörer som kan hjälpa till att identifiera riskindivider och informera om vad den enskilde kan göra själv. Exempel på sådana är:


• fastighetsägare (privata och kommunala) • polisen • överförmyndarnämnder • Stadsmissionen eller motsvarande • Röda korset • pensionärs- och brukarorganisationer • församlingar.


Kartlägg behovet av åtgärder För att kunna utföra ett arbete som syftar till att stärka brandskyddet hos särskilt riskutsatta individer behöver man kartlägga vilket behov som finns. En viktig resurs i det arbetet är aktörernas personal som behöver utbildas för att få kunskap inom brandsäkerhetsområdet. I många fall känner erfaren personal redan till vilka personer som är särskilt riskutsatta, och de kan därför relativt enkelt göra en bedömning av hur många som kan behöva någon form av för- stärkt brandskydd.


Exempel 5: Kartläggning av riskutsatta individer i Örebro För att få en uppfattning om problemets storlek tog kommunledningskontorets säkerhetsenhet i Örebro kommun initiativ till en kartläggning av särskilt risk- utsatta individer i kommunens verksamheter. Undersökningen genomfördes genom en webbenkät riktad till enhetschefer inom förvaltningen för funktions- nedsatta, vård- och omsorgsförvaltningarna samt socialförvaltningarna. Enkäten innehöll tre delar:


1. Frågor om organisatoriska uppgifter samt uppgifter om totalt antal brukare inom respektive verksamhet.


2. Frågor där enhetscheferna skulle uppskatta antalet brukare som stämmer in på den problembild som definierats och beskrivits i enkäten.


3. Frågor om befintligt brandskydd i aktuella bostäder.   För att kunna prioritera var åtgärder ska sättas in är det nödvändigt att tänka in individers olika riskfaktorer. Här följer några riskfaktorer som du behöver känna till och kanske ta hänsyn till under kartläggningen:


• rökning • missbruk och beroende • fysiska och kognitiva funktionsnedsättningar • ensamboende • demenssjukdom • psykisk sjukdom och psykisk störning • tidigare inträffade tillbud • självmordsbenägenhet.


För att driva ett projekt och därefter åstadkomma ett systematiskt och lång- siktigt arbete med att stärka brandskyddet för särskilt riskutsatta individer behövs en tydlig ansvarsfördelning. Var ansvaret bör läggas beror på hur kommunen är organiserad samt vilken grupp av personer som kommunen inledningsvis väljer att fokusera på. Allt arbete som beskrivs i denna vägledning innebär samverkan mellan flera kommunala förvaltningar samt andra aktörer som exempelvis fastighetsägare. Det kan underlätta om de inblandade aktörer- na har en överenskommelse om vem som har vilket ansvar, och vem som ska stå för de kostnader som kan uppkomma.


Exempel 6: Samarbete i Uppsala kommun Under 2010 startade Uppsala brandförsvar ett projekt med målet att öka säker- heten för personer med behov av hjälpinsatser i eget boende och på omvård- nadsboenden i kommunen. Projektet syftade till att förbättra brandskyddet för dessa grupper samt att minska risken och konsekvenserna av en eventuell brand. Efter projektets start insåg Uppsala brandförsvar att de behövde ha stöd i sitt arbete från de i kommunen som i sin dagliga verksamhet hanterar dessa målgruppers behov. Det ledde till ett samarbetsprojekt mellan dåvarande Kontoret för hälsa, vård och omsorg och Uppsala brandförsvar. Efter projekt- tiden övergick arbetet till att ingå i den ordinarie verksamheten. Ansvaret för det löpande arbetet ligger numera på Äldreförvaltningen, och brandförsvaret har en stödjande roll som sakkunnig i brandskyddsfrågor. Brandförsvaret utbildar också vårdpersonal i grundläggande brandskydd och hur de kan använda en checklista för att göra individuella riskanalyser.


Exempel 7: Samarbete i Linköpings kommun I Linköpings kommun startade arbetet med att inventera behovet av stärkt brandskydd i särskilda boenden som ett gemensamt initiativ från Äldrenämnden och dåvarande avdelningen Säkerhet och juridik inom kommunledningskon- toret. Numera ansvarar verksamhetscheferna inom både de kommunala och privata omsorgsverksamheterna i kommunen för att det löpande arbetet med att identifiera personer med behov av stärkt brandskydd genomförs. Säkerhet- senheten är dock fortsatt delaktig och har en stöttande roll i arbetet med att bedöma risker och tillgodose behovet av utökat brandskydd.


Exempel 8: Vid införandet av individanpassat brandskydd i Räddningstjänsten Östra Götaland gjordes en inventering av ”Vem kan göra vad?” Politiska nivån Beslut i direktion eller nämnd.


Räddningstjänsten Utbildning: • internt • externt, alla yrkesgrupper som jobbar i hem.


Hembesök: • generella • riktade kommunikationsinsatser exempelvis till äldre. Hembesök hos individer med förhöjd risk.


Kommunikation såsom till exempel information till • pigga seniorer • närstående • riskindivider direkt eller via biståndshandläggare och senior- rådgivare.


”Larm”-mottagning – närstående, hemtjänst, fastighetsägare eller dylikt ska kunna larma om riskindivider.


Driva och utveckla arbetet med individanpassat brandskydd och vara sakkunnig inom området. Uppföljning, analys och erfarenhetsåterföring (träffar med och mellan kommunerna). Äldreomsorgen Kartläggning (nulägesbeskrivning).


Riksinventering hos brukare och identifiering av riskindivider (med hjälp av checklista). Rapportering till räddningstjänsten om behov av fördjupad bedömning.


”Akut-väska” för brandskydd (batterier, brandvarnare, informa- tionsmaterial). Fastighetsägare Systematiskt brandskyddsarbete.


Bovärdar och fastighetsskötare med brandskyddskompetens.


Rapportera till räddningstjänsten om behov av fördjupad bedömning. Ambulans Polis ”Akut-väska” för brandskydd (batterier, brandvarnare, informa- tionsmaterial).


Erbjuda riskindivider hjälp från räddningstjänsten och om möjligt rapportera till räddningstjänsten om behov av fördjupad bedömning.


Ta hjälp av ska-krav i upphandlingar Ett sätt att påverka inriktningen av exempelvis hemtjänsten är att vid upp- handling av utförare enligt lagen om valfrihetssystem (LOV), styra arbetet genom tydliga så kallade ska-krav. Genom att ha med brandsäkerhetsaspekter i förfrågnings underlaget när kommunerna upphandlar exempelvis vård- och omsorgs tjänster kan krav på systematiskt säkerhetsarbete skrivas in i de avtal som upprättas. Det är här grunden läggs för möjligheten att följa upp verksam- heternas systematiska säkerhetsarbete. Exempel 9: Exempel från Uppsala på krav vid upphandling


Rutin för brand och säkerhet finns i utförarens ledningssystem. Utföraren ansvarar för att följa de styrdokument som gäller kring brand och säkerhet och genomför riskanalyser hos den enskilde för att minimera risker inom området.


Ska-krav Kontrollpunkter Vid fel eller brist Utföraren ska vara insatt, och bedriva systematiskt brandskyddsarbete, i enlighet med de krav som gäller i lag Uppföljning Ansvar och sanktion enligt 5.4.1.2


Utföraren ska genomföra riskanalys på individnivå med påföljande åtgärdsprogram så att hög säkerhet erhålls för den enskilde Uppföljning Ansvar och sanktion enligt 5.4.1.2


Utföraren ska vid förfrågan bistå med uppgifter till Uppsala kommuns skadeföre- byggande arbete Uppföljning Ansvar och sanktion enligt 5.4.1.2


Utförare ska tillse att personal utbildas inom förebyggande säkerhets- och brand- skyddsarbete under avtalsperioden Uppföljning Ansvar och sanktion enligt 5.4.1.2


Processbeskrivning ger överblick En processbeskrivning är ett bra hjälpmedel för att få en överblick över vilka moment som behöver ingå för att få ett bra flöde i arbetsgången. Det går att visa de olika momentens inbördes förhållande så att alla inblandade kan se sin egen roll, och processbeskrivningen kan användas för att informera samtliga berörda om hur arbetet är tänkt att ske. Socialstyrelsen och MSB har använt den som inspiration till beskrivningen i figur 6 , som finns i nästa kapitel.


Exempel 10: Processkarta 22 för arbetet i Malmö och Kävlinge kommun 1. Kontakt mellan kommun och brukare kan ske på flera sätt, till exempel via hemvårdsinsatser, hemrehabiliteringen eller biståndsprövning.


2. Genomförandet sker i dialog med individen och utgår från checklistan fram- 3. Utifrån resultatet från genomgången görs en bedömning av behovet av ett


4. Inget behov av åtgärder kan identifieras, gå vidare till steg 8.


5. Vid genomgången görs bedömningen att individen behöver ett stärkt brand- skydd i form av direkta åtgärder, till exempel byte av batteri i brandvarnare, information, inköp av brandfilt med mera. Exempel på enklare åtgärder går att finna i checklistan.


6. Vid genomgången görs bedömningen att enklare åtgärder inte är tillräckliga. I detta läge är det viktigt att involvera närstående om möjligt och/eller fastig- hetsägaren samt diskutera ärendet i lämpligt internt forum. Räddningstjänsten kan vara ett stöd här.


7. Identifierade åtgärder i steg 5 och 6 genomförs. 8. Checklistan, beslut och eventuella åtgärder dokumenteras i eget internt sys-


9. Arbetet med att undersöka behov av ett stärkt brandskydd bör ske kontinuerligt. Uppföljning rekommenderas en gång om året.


Processkartan togs fram i början på projektet - vid utbildning uppmanas delta- garna att använda processkartan och checklistan kontinuerligt, men det upp till förvaltningen eller enhetschefen. Numera omfattas Malmö, Kävlinge, Lund och Eslövs kommuner.


22. Processkartan i exemplet har anpassats till MSB:s grafiska profil. 3. Bedömning av behov av förstärkt brandskydd 8. Dokumentation, erfarenhetsåterföring


Organisera och etablera samarbets- och arbetsrutiner Utifrån framtagen och antagen processbeskrivning behöver parterna organi- sera samarbetet och skapa forum för samordning, planering, uppföljning och förbättring.


Det är viktigt att arbetssätten dokumenteras och formaliseras så att det inte hänger på enskilda individer och ”eldsjälar” att det består. Genom att involve- ra flera personer inom respektive aktör så blir arbetet brett förankrat och inte personberoende. ”Arbetet är startat för att vi helt enkelt inte ska vara beroende av just eldsjälar


för att arbetet ska bedrivas. Förr var det ju så att det hängde på varje enhets- chef att avgöra hur brandskyddet skulle se ut. Det fanns riktlinjer, men numera är det mer formaliserat och skallkrav på hur det ska se ut.” 23


Det behövs beslut från både politisk ledning och förvaltningsledning för att nya arbetsuppgifter ska bli en del av den ordinarie verksamheten. Ett sätt att bereda väg för beslutsprocessen kan vara att utbilda ledamöter i berörda nämnder och tjänstemän i förvaltningar om hur problembilden ser ut och grunderna kring brand och brandskydd. Förankring och förståelse för arbetsuppgifterna behövs i alla delar av en organisation.


Den personal som ska bedöma brandskyddet hos enskilda behöver ha viss kunskap om bränder och brandskydd. Många yrkesgrupper har förmodligen redan fått någon form av grundläggande brandkunskapsutbildning. Det är dock enbart i särskilt boende som det finns personal på plats dygnet runt. Sannolik- heten för att personal finns på plats hos den enskilde precis när en brand uppkommer är därför ytterst liten. Det händer dock att hemtjänstpersonal är först på plats vid en brand efter att de har blivit larmade genom trygghetslar- met. Därför är det viktigt att även personal som arbetar i ordinärt boende får genomgå brandutbildning som syftar till att öka förmågan att hantera en upp- kommen brand, och vilka risker hanteringen av en brand kan innebära. Störst fokus bör dock handla om förmågan att se risker och riskbeteenden hos den enskilde samt att veta hur olika risker kan förebyggas, snarare än förmågan att hantera en uppkommen brand.


Som till exempel hemtjänstpersonal kan man råka hamna i en brandsituation i en ordinär bostad, bland annat vid larm från ett trygghetslarm. Hemtjänstper- sonalen har inte ansvar att utrymma en enskild individ från sin bostad. Persona- len kan göra så gott de kan i situationen, men på ett säkert sätt. Den generella skyldigheten vid en brand är att varna och tillkalla hjälp (larma).


23. Personalen kommer och går, systematiken består? En nationell kartläggning av individanpassat brand- skyddsarbete i Sverige, Jönsson, M. och Gustavsson, J., Karlstads Universitet, 2016.


Exempel 11: Kostnadsfri brandskyddsutbildning Både Räddningstjänsten Syd och Uppsala brandförsvar erbjöd kostnadsfria brandförebyggande utbildningar för alla utförare av hemvård i kommunerna. Under utbildningarna lades stort fokus på den checklista som personalen an- vänder som arbetsmaterial när de erbjuder enskilda riskinventeringar i någons bostad. Innehållet i checklistan förklarades, bland annat med konkreta exempel. Under utbildningarna fick deltagarna information om att det brandförebyggande arbetet med hjälp av checklistorna kommer att fortsätta framöver och alltså bli en permanent del i den ordinarie verksamheten.


Räddningstjänsten Syd erbjuder fortfarande denna typ av utbildningar efter önskemål från socialtjänsten. De gör både uppföljningar för dem som redan gått utbildningen och utbildar nyanställd personal.


Uppsala brandförsvar erbjöd de kostnadsfria utbildningarna under den ett år långa projekttiden. Nu har de avtal med sina tre kommuner, det vill säga Uppsala , Tierp och Östhammar , och erbjuder utbildning till hemtjänstutförare enligt ett prisavtal. Kommunerna har uppföljningsansvar, men brandförsvaret stöttar dem i det arbetet.


Det kan vara obligatoriskt utifrån kommunens riktlinjer att erbjuda risk- inventering hos enskilda. En viktig del i utbildningen av socialtjänst- och omsorgs personalen som ska utföra arbetsuppgifterna är att klargöra att uppgiften trots det måste ske med respekt för den enskildes självbestämmande och integri- tet. Den enskilde är inte tvungen att ta emot erbjudandet, utan har alltid möjlig- het att tacka nej. Utbildningar för personalen behöver genomföras med viss regelbundenhet. Hur ofta det behövs beror bland annat på verksamhetens personalomsättning. Det viktiga är att se till att kunskap och erfarenhet av det brandförebyggande arbetet upprätthålls i verksamheten.


Dags att starta det systematiska arbetet När förberedelserna har kommit så här långt är det dags att starta det systema- tiska arbetet med att stärka brandskyddet för särskilt riskutsatta individer. Läs mer om genomförandet i nästa kapitel Arbeta med att stärka brandskyddet . Kom ihåg att de olika förvaltningarna kan påbörja arbetet redan innan alla föreslagna steg är genomförda, men förutsättningarna för att kommunen ska lyckas med arbetet ökar om det finns en utarbetad systematik på kommunnivå.


Förutsättningar för uppföljning och utvärdering När man inför nya arbetsuppgifter i en verksamhet finns vanligen en målbild och förhoppning om vilken effekt som uppgifterna förväntas ge. För att kunna avgöra om de önskade effekterna sedan har uppnåtts behöver man kunna följa upp och utvärdera arbetet. Det är därför viktigt att tidigt i arbetsprocessen fun- dera över vad som är intressant att följa upp och att förbereda för utvärdering. Några viktiga begrepp i utvärderingssammanhang är: • nollmätning • målformulering • åtgärder • effektmätning.


Nollmätning Att mäta frekvensen av bränder utifrån statistik på den lokala nivån kan vara olämpligt inom det här området, eftersom gruppen särskilt riskutsatta indivi- der inte påverkar frekvensen av bränder i någon större utsträckning. Antalet omkomna på kommunnivå är dessutom vanligen för litet för att vara relevant ur statistisk synpunkt.


Ett exempel på vad som skulle kunna mätas är om personalen vet hur de ska agera när de ser risker hos individer och i vilken utsträckning de i sådana fall agerar. Om det sker någon rapportering av tillbud så kan det också utgöra ett underlag för en nollmätning.


Målformulering För att kunna följa upp om målen uppnåtts behöver målen vara mätbara. Det är vanligt att formulera både effektmål och prestationsmål . Effektmålen uttrycker de effekter som man vill uppnå med arbetet, exempelvis ”Kommunen ska ha vägt in brandskyddet i X procent av samtliga biståndsbedömningar.” Prestationsmålen uttrycker de uppgifter som verksamheten ska genomföra


för att nå effektmålen, exempelvis ”Alla utförare av hemtjänst ska erbjuda bru- karna en genomgång av brandskyddet i hemmet minst en gång per år”.


Åtgärder Val av åtgärder och arbetssätt är nära förknippade med målen för arbetet. Det handlar om att välja de åtgärder som ger önskad effekt och som i förhållande till kostnaden är mest effektiva. Åtgärder och arbetssätt behöver också väljas utifrån den kunskap som verksamheterna har när arbetet inleds och de behöver kontinuerligt följas upp.


Exempel 12: Förskrivning av varseblivningshjälpmedel har ökat i Region Skåne Under 2016 har Region Skåne ökat sina inköp av varseblivningshjälpmedel, vilket innebär att förskrivningen har ökat. Det är dock en liten ökning med 83 stycken från augusti 2014 (243) till augusti 2016 (326) men om man ser procen- tuellt så är det en ökning med 34 procent.


Effektmätning Efter några år behöver effekter av åtgärderna mätas. För att ta reda på hur pass effektiva åtgärderna har varit behöver man utvärdera dem. Då behöver man samla in ny statistik och jämföra den med statistiken från nollmätningen. Det går också att genomföra nya attityd- och upplevelseundersökningar hos enskil- da och jämföra dem med tidigare resultat. Först då går det att dra några egentli- ga slutsatser om åtgärdernas effekt och om målen för arbetet har uppnåtts.


Det är även möjligt att utvärdera hur själva processen fungerar, som ett alter- nativ eller komplement till att utvärdera effekter av åtgärder. Utvärderingen ligger till grund för en ny nulägesbeskrivning (nollmätning)


och arbetet fortsätter med att sätta nya mål och planera och genomföra fortsatta åtgärder för att efter en ny period utvärdera dem.


Framgångsfaktorer för kommuners arbete – en checklista Det finns ett politiskt beslut i kommunstyrelse och respektive nämnd. Ansvarig person är utsedd för att driva och samordna arbetet inom kommunen.


Införandeplan av arbetet med att stärka brandskyddet för särskilt riskutsatta individer är framtagen och det finns svar på vem som gör vad och på vilket sätt samt vem som finansierar åtgärderna.


En utbildning för alla som handlägger beslut som rör den enskilde eller arbetar i hemmiljö är framtagen. 24


Arbetssätt för inventering och riskbedömning är klar. En modell för ”fördjupade hembesök”, det vill säga besök hos perso- nen med förhöjd risk, är framtagen och används. 24


Informationsmaterial för olika målgrupper är framtaget. Det är klarlagt hur ”larm” och orosanmälningar ska hanteras inom kommunen. En modell för uppföljning, analys och erfarenhetsåterföring är klar.


Om ovanstående punkter är uppfyllda kan förutsättningarna för ett systema- tiskt arbete med stärkt brandskydd för särskilt riskutsatta individer vara goda.


24. Socialstyrelsen och MSB har bland annat tagit fram ett utbildningsmaterial samt stöd för bedömning. Dessa finns tillgängliga på myndigheternas webbplatser.


Kapitlet riktar sig främst till följande målgrupper: Beslutsfattare Utvecklare Handläggare Du som arbetar i någons bostad Räddningstjänsten


I förra kapitlet beskrev vi att en utarbetad systematik är en framgångsfaktor för att långsiktigt upprätthålla arbetet med att stärka brandskyddet för särskilt riskutsatta individer. Ett systematiskt säkerhetsarbete 25 är en kontinuerlig pro- cess utan slut. Arbetet startar med en kartläggning av riskbilden, fortsätter med planering, genomförande, uppföljning eller utvärdering och förbättring, för att sedan börja om igen i en ständigt pågående process. Om nya uppgifter införs kan dessa behöva förankras i organisationen, såväl hos politiker som hos chefer för kommunala förvaltningar och privata verksamheter. Uppgifterna behöver även definieras och kommuniceras till alla berörda. I det här kapitlet belyser vi sådant som är bra att tänka på vid införandet av ett arbete med att stärka brandskyddet för särskilt riskutsatta individer. Vi ger också exempel på aktivite- ter som kan vara lämpliga att börja med. Gemensamt för arbetssätten som presenteras nedan är att det behövs tydliga metoder och rutiner för hur den som identifierar risker hos enskilda ska gå till väga för att åtgärda problemen. I många fall är det inte helt enkelt att avgöra var gränsen för kommunens ansvar går i förhållande till den enskildes eget ansvar. Du kan läsa mer om detta i bilaga 1 .


Ungefär en fjärdedel av dödsfallen vid brand inträffar nattetid i småhus, orsaken går ofta inte att fastställa. Foto: Pavel Koubek.


25. Systematiskt arbete för äldres säkerhet – om fall, trafikolyckor, bränder och suicid, MSB, 2013.


Identifiera särskilt risk- utsatta individer Behov av enkla eller omedelbara åtgärder


Åtgärder som fungerande brand- varnare, att röja av spis, koppla ur fel- aktig elutrustning, lämna brandskydds- information etc. Åtgärder som utifrån lokala ruti- ner och riktlinjer behöver ett beslut från kommun om stöd/insats.


* Exempelvis vårdpersonal, räddningstjänst och grannar.


En av de första uppgifterna är att definiera mål och ramar för arbetet. Som vi nämner redan i inledningen visar den nationella statistiken, som sammanställs utifrån dödsbrandsstatistik samt olycksutredningar, att individer med en ökad riskbild ofta återfinns i äldre åldersgrupper samt bland personer med någon form av psykisk eller fysisk funktionsnedsättning. Rökning, mediciner eller missbruk utgör ofta riskfaktorer. Analysen av den nationella dödsbrandsstatistiken kan med fördel komplet- teras med faktorer kopplade till lokala förhållanden, exempelvis när det gäller missbruksproblematik. Lokal statistik för dödsbränder är ofta inte relevant efter som tillgången till data är begränsad. En god kommunikation mellan för- valtningarna är nödvändig för att få en gemensam bild av situationen i kom- munen. Även forskning, litteratur och andra underlag kan fungera som stöd i arbetet. Aktiviteter för att skapa en bred samverkan där olika förvaltningars kunskaper och erfarenheter tas tillvara är därför en viktig arbetsuppgift i den här fasen. Det är viktigt att både riskinventering och det stöd som kommunen kan ge i form av råd och förstärkning av brandskyddet består av ett erbjudande som den enskilde kan ta ställning till, och som bygger på acceptans och delaktighet. Av lagen om skydd mot olyckor (LSO) framgår att det primära ansvaret att förebygga bränder och begränsa skador till följd av brand vilar på den enskilde. Även kommunen har ett ansvar att förebygga bränder, men det innebär inte att kommunen tvångsmässigt kan vidta åtgärder i den enskildes bostad utan direkt lagstöd. Du kan läsa mer om juridiska aspekter i bilaga 1 .


Identifiera särskilt riskutsatta individer Individer som är i behov av ett stärkt brandskydd kan ibland själva förmedla sina behov. Det kan även vara närstående, grannar eller fastighetsägare som ser och förmedlar behovet. I flera fall har dessa personer någon kontakt med samhället och behovet kan då upptäckas i samband med biståndshandläggning enligt SoL eller LSS, utförande av hemtjänst, hemvård, hemrehabilitering, utredning om bostads-


anpassning eller liknande. Vid ett larm kan individer som inte sedan tidigare är ”kända” uppmärksammas av polis, ambulans eller räddningstjänst. Individer kan även identifieras i samband med sotning eller brandskyddskontroll. I avsnittet Identifiera aktörer i förra kapitlet kan du läsa mer om vilka aktörer som kan tänkas komma i kontakt med personer i behov av ett stärkt brandskydd.


För privatpersoner kan en checklista vara till hjälp för att bedöma brandskyddet och vidta åtgärder i bostaden. MSB har tagit fram en broschyr till privatpersoner som även innehåller en enklare checklista. Broschyr till privatpersoner - stärkt brandskydd för riskutsatta personer, finns tillgänglig på MSB:s webbplats.


För att identifiera personer som är i behov av ett stärkt brandskydd, men som själva inte kan bedöma eller se sitt behov, kan man som utgångspunkt börja med att leta efter de individer som stämmer in på en eller flera av följande beskrivningar:


• personen har ett beteende som medför ökad risk för brand (exempelvis rökning) • personen har begränsad förmåga att uppmärksamma en brand (exempel- vis nedsatt hörsel, mediciner, beroende)


• personen har begränsad förmåga att reagera och agera i samband med en brand (kognitiv funktionsnedsättning, fysisk funktionsnedsättning, beroende).


Exempel 13: I Örebro kommun lämnades följande beskrivning av problembilden till berörda enhetschefer inför inventeringen:


”Personerna som vi försöker ringa in är dem som har ett eget boende och som samtidigt har ett beteende som innebär en förhöjd risk för brand i bostaden, och i den mån brand skulle uppstå skulle ha svårt att uppfatta faran och ha svårig- het att utrymma.


Detta beteende kan vara orsakat av en fysisk eller psykisk funktionsnedsätt- ning, ålderdom, sjukdom, missbruk med mera. Beteendet kan exempelvis innebära att man tenderar att glömma bort tända ljus eller mat på spisen. En annan vanlig faktor som påverkar risken för brand i bostaden är rökning och en felaktig hantering av cigaretter, tändare och tändstickor. Tidigare nämnda fak- torer kan också innebära att man har svårt att uppfatta brand eller att man kan ha svårigheter att utrymma innan kritiska förhållanden uppstår. Vid en vanlig bostadsbrand uppstår dessa kritiska förhållanden vanligtvis inom 2–3 minuter.


Vanliga signaler som vi kan se hemma hos dessa brukare kan vara brännmär- ken på kläder, sängkläder, möbler och golv. Även att det finns mycket brännbart på eller i anslutning till spisen är signaler vi ska vara vaksamma på.”


Om det inledningsvis råder osäkerhet om vad som är möjligt att åstadkomma kan det vara enklare att börja mer begränsat och sedan bredda uppdraget efter hand. Börja till exempel med de personer som genomgår biståndsprövning samt dem som kommunen redan har kännedom om, exempelvis personer som får insatser i form av hemtjänst, boendestöd, personlig assistans eller bostads- anpassning. Om din kommun genomför förebyggande hembesök kan även dessa vara en bra startaktivitet. Personerna som stämmer in på beskrivningen ovan har olika kontaktpunkter med kommunen och det kan därför underlätta för det framtida arbetet om de delas in i olika grupper. De grupper som nämns i denna vägledning ska ses som exempel. Med utgångspunkt från lokal erfarenhet och statistik gör varje kom- mun själv en bedömning av vilka grupper som är mest angelägna att inrikta ett arbete mot. Definierade grupper, i ordinärt eller särskilt boende:


• särskilt riskutsatta personer med stöd från socialtjänst eller kommunal hälso- och sjukvård som bor i ordinärt boende


• särskilt riskutsatta personer som bor i särskilt boende eller SoL- och LSS-boende • särskilt riskutsatta personer utan stöd från socialtjänst eller kommunal hälso- och sjukvård som bor i ordinärt boende.


De boendeformer som i denna vägledning benämns som ordinärt boende och särskilt boende motsvarar verksamhetsklasserna 3 respektive 5B i Boverkets byggregler (BBR19 eller nyare). Boverkets byggregler ställer krav på en byggnad vid uppförande eller ändring, utifrån byggnadstyp och verksamhetstyp.


I ett särskilt boende är brandskyddet till stor del redan reglerat och utföraren har ett tydligt ansvar för de boendes säkerhet. Trots att brandskyddsnivån är högre än i ordinärt boende, med exempelvis automatiskt brand- och utrym- ningslarm, personal som kan ingripa och i vissa fall automatisk vattensprinkler- anläggning, kan det finnas personer som har ett riskbeteende som innebär att brandskyddet ändå inte är tillräckligt. Därför behöver fokus för det arbete som beskrivs i den här vägledningen i särskilt boende handla om att identifiera de personer som utöver det generella brandskyddet har behov av ytterligare brand- skyddsåtgärder. Det kan exempelvis handla om rökförkläde eller liknande till en boende som röker och som inte själv klarar av att röka på ett säkert sätt.


Stöd till personer med behovsprövade insatser i ordinärt boende En stor andel av de personer som bedöms vara särskilt riskutsatta bor i ordinärt boende. De personer som har behov av stödjande insatser från kommunen får det, genom exempelvis hemtjänst och trygghetslarm. Om det befintliga brand- skyddet bedöms vara otillräckligt kan brandskyddet behöva anpassas. En be- dömning av brandskyddet kan exempelvis göras tillsammans med den enskilde i samband med att genomförandeplanen för bistånd upprättas. En genomför- andeplan upprättas vanligtvis av utförare av socialtjänstinsatser i samband med


att bistånd beviljas, och revideras vid behov i samband med uppföljning eller förändringar av behovet. Det är bra om exempelvis utförare av socialtjänstinsatser, som verkar i den enskildes hem, utför arbetet med att uppmärksamma risker och riskbeteenden. De har möjlighet att observera om det till exempel finns brännmärken i möbler, kläder och golv eller om det förvaras mycket brännbart på eller i närheten av spisen. Som hjälp i arbetet med att identifiera brandrisker i bostaden kan perso- nalen använda en checklista som de går igenom tillsammans med den enskilde. Socialstyrelsen och MSB har tagit fram ett bedömningsstöd och exempel på en checklista för riskbedömning, MSB har också tagit fram en broschyr som exempelvis kan lämnas till en privatperson i samband med ett besök. Materialet finns tillgängligt på myndigheternas webbplatser. Broschyren kan fungera som en minneslista för den enskilde och som en information till exempelvis närstående.


Exempel 14: Exempel på hur checklistor används i Nacka och Uppsala Nacka kommun har tagit fram en kort checklista som innehåller fyra frågor om de allvarligaste brandriskerna. Den är inplastad och har samma storlek som ett kreditkort. All personal från socialtjänsten, både egen personal och personal hos samtliga utförare, som gör hembesök ska ständigt bära den med sig. De fyra frågorna är:


1. Saknas fungerande brandvarnare eller har kunden svårt att uppfatta larm från brandvarnare? 2. Finns tecken på torrkokning (t.ex. brända kastruller) eller förvaras mycket material vid spisen? 3. Brukar kunden röka i sängen eller nära andra stoppade möbler?


4. Finns brännmärken på golv, möbler, ljusstakar eller tyger?


Om svaret är ”ja” på någon av ovanstående frågor ska den utförliga checklistan som finns tillgänglig på Nacka kommuns webbplats fyllas i (se länk nedan).


Den utförliga checklistan ska även fyllas i om personal som gör hembesök upp- täcker eller får någon signal om incidenter eller riskbeteende. Kunden behöver dock ge sitt samtycke innan den utförliga checklistan fylls i.


I Uppsala kommun har en checklista tagits fram som hemtjänstpersonalen tillsammans med den enskilde i möjligaste mån ska fylla i vid hembesök. För nya brukare ska detta ske inom två månader efter att brukaren påbörjat sina insatser. Detta gäller även brukare som bytt utförare, även om brukaren redan har en ifylld checklista. Det innebär att det alltid är den aktuella utföraren som har ett ansvar för riskbedömning gällande brand. Checklistan förnyas en gång per år eller då den enskildes tillstånd påtagligt förändras. Påtagliga förändringar innebär exempelvis en försämring av personens förmåga att hantera/uppfatta brand. Syftet är att upprätthålla brandsäkerhetsnivån. Socialtjänsten sparar svaren i personens akt. När checklistan gås igenom tillsammans med den en- skilde ska det tydligt framgå att det är något som kommunen erbjuder som stöd och inget tvång. Den enskilde ombeds skriva under checklistan för att intyga att de förstått vad som gäller och att de frivilligt går med på riskinventeringen samt samtycker till hanteringen av personuppgifterna.


Det kan upplevas vara svårare att etablera ett arbetssätt som i exemplet ovan hos de privatägda hemtjänstutförarna än hos de kommunala eftersom kommunen inte kan påverka verksamhetens innehåll på samma sätt. Det finns dock sätt att hantera detta, till exempel genom att ställa specifika krav vid upphandling.


Exempel 15: Beställar- och utförarmodell i Uppsala I Uppsala kommun används en modell som består av beställare och utförare för hemvården. Kommunen, som har rollen av beställare, har infört krav i under- laget för upphandling. På så vis regleras utförarnas avtal så att uppgiften att systematiskt erbjuda inventering och behovsanpassning av brandskyddet hos den enskilde utförs. Uppsala brandförsvar erbjuder även utbildning till privata utförare.


Under arbetets gång kan det även uppkomma andra typer av oklarheter som riskerar att utgöra hinder i arbetsprocessen. Nedan ges två exempel på frågor som har hanterats i Uppsala kommun .


Exempel 16: Exempel på hur uppkomna problem hanteras Ett sätt att stärka brandskyddet hos den enskilde var att hemtjänsten skulle hjälpa till att kontrollera batteriet i brandvarnaren. Det framkom att hemtjänst- personalen av arbetsmiljöskäl har riktlinjer som säger att de inte får klättra upp på en stol, vilket gör det svårt att nå brandvarnaren. Kommunen löste problemet genom att köpa in ett verktyg till varje utförare av hemvård så att hemtjänstpersonalen stående på golvet enkelt ska kunna testa brandvarnaren hemma hos den enskilde.


I diskussioner med personalen från hemtjänsten framkom att det fanns en ängslan för att missa något viktigt och ställas till svars ifall skada eller dödsfall skulle inträffa. När de farhågorna uppdagades blev det tydligt att det är viktigt att informera personalen om vilken roll de har och att de inte kan göra något fel som de kan ställas till svars för i detta arbete. I stället poängterades och dis- kuterades den möjlighet de har att minska antalet olyckor där enskilda skadas eller omkommer i sitt hem till följd av brand.


Stöd till personer utan behovsprövade insatser i ordinärt boende De flesta personer som bor i vanligt boende har ingen regelbunden kontakt med kommunens socialtjänst. Det innebär dock inte att där inte finns personer som kan ha behov av ett stärkt brandskydd.


Exempel 17: Hur en åtgärd kan initieras Det händer att Räddningstjänsten Syd , till exempel i samband med en insats, får kännedom om individer med riskbeteende som ännu inte fått stöd av sam- hället. Räddningstjänsten ser då till att personen får kontakt med en handlägga- re inom socialtjänsten. Räddningstjänsten frågar först om samtycke att kontakta handläggare, vilket oftast accepteras och hjälp kan ges. Man ger möjlighet – men det är upp till individen att säga ja eller nej.


Exempel på kontaktpunkter med personer utan behovsprövade insatser i ordinärt boende är de förebyggande hembesök hos äldre personer som många kommuner genomför. Vid dessa hembesök kan frågor om brandsäkerhet ingå. Detsamma gäller de fixartjänster som finns i många kommuner. Genom att utbilda berörd personal om risker, riskbeteenden och åtgärder för att minska riskerna kan kunskap spridas och bränder förebyggas. Genom sotning och brandskyddskontroll når kommunen också ut i bostäderna. Ett annat sätt är att ta kontakt med exempelvis pensionärsorganisationer för att få dem att engagera sig i frågan.


Exempel 18: Hembesök kan vara ett sätt att identifiera särskilt risk utsatta Räddningstjänsten Syd genomför regelbundet hembesök i vanliga bostäder för att kontrollera och informera om brandskydd. Med anledning av den proble- matik och riskbild som finns för äldre har en del av hembesöken utvecklats och riktar sig speciellt till seniorer. Räddningstjänsten och övriga förvaltningar i kommunerna använder samma checklista för att underlätta uppföljning och kommunikation.


Deltagarna i de grupper som genomför de riktade hembesöken är speciellt utbildade i äldresäkerhet och checklistans användning och tolkning. Grupperna ansvarar bland annat för planeringen av hembesöken och kontakt med berörda aktörer, såsom kommunala representanter, fastighetsägare och bostadsrätts- föreningar. Den nära samverkan med den kommunala vård- och omsorgsor- ganisationen är viktig eftersom behovet av insatser i vissa fall faller inom deras ansvarsområde.


Utifrån hembesöken sammanställs ett statistikunderlag som sedan används vid uppföljningsmöten för att diskutera fortsatt arbete och åtgärder.


Personer med beroendeproblematik eller psykiska funktionsnedsättningar Personer som har beroendeproblematik eller psykiska funktionsnedsättningar kan ha svårt att upptäcka och agera vid en uppkommen brand, de kan även ha ett beteende som ökar risken för brand. Om individer av olika skäl har svårt att få en bostad på den ordinarie bostads- marknaden finns det möjlighet att få stöd från kommunen med en bostad på den så kallade sekundära bostadsmarknaden. Bostadstypen har olika benäm-