Tillämpningsområde 15 § Denna förordning ska inte tillämpas på 1. förorenad jord och annat naturligt material som inte har grävts ut, 2. naturligt material från jord- eller skogsbruk som används inom jord- eller skogsbruk eller för energiproduktion och där användningen inte skadar eller innebär någon olägenhet för människors hälsa eller miljön, 3. icke-förorenad jord och annat naturligt material som har grävts ut i samband med en byggverksamhet, om det är säkerställt att materialet kommer att användas i sitt naturliga tillstånd för byggnation på den plats där grävningen utfördes och att den användningen inte skadar eller innebär någon olägenhet för människors hälsa eller miljön, 4. utvinningsavfall som omfattas av förordningen (2013:319) om utvinningsavfall, 5. använt kärnbränsle eller kärnavfall enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet eller radioaktivt avfall som avses i strålskyddslagen (2018:396), 6. utrangerade explosiva varor, 7. animaliska biprodukter och produkter som framställts av dem och som a) omfattas av förordning (EG) nr 1069/2009, och b) är avsedda för annat än förbränning, deponering eller biogas- eller komposteringsanläggning, 8. kroppar från djur som a) har dött på annat sätt än genom slakt eller som har avlivats för att utrota epizootiska sjukdomar, och b) bortskaffas enligt förordning (EG) nr 1069/2009, 9. koldioxid som avskiljs och transporteras för att lagras geologiskt samt koldioxid som lagras geologiskt, och


10. ämnen som är avsedda för användning som foderråvaror enligt definitionen i artikel 3.2 g i förordning (EG) nr 767/2009 och som inte består av eller innehåller animaliska biprodukter.


16 § Bestämmelser om när vissa typer av avfall upphör att vara avfall finns i fråga om 1. metallskrot i förordning (EU) nr 333/2011, 2. krossglas i förordning (EU) nr 1179/2012, och 3. kopparskrot i förordning (EU) nr 715/2013.


17 § Bestämmelser om avfallshantering för avfall som består av, innehåller eller har förorenats med vissa långlivade organiska föroreningar finns i artikel 7 i förordning (EU) 2019/1021.


18 § Naturvårdsverket är behörig myndighet i enlighet med artikel 7.4 och 7.5 i förordning (EU) 2019/1021.


19 § Bestämmelser om fartygsåtervinning finns i förordning (EU) nr 1257/2013 och i förordningen (2022:1300) om fartygsåtervinning. Förordning (2022:1307). 20 § Bestämmelser om bilskrotning finns i bilskrotningsförordningen (2007:186).


Klassificeringsprocess 1 § När avfall ska klassificeras ska avfallsinnehavaren bestämma den sexsiffriga avfallskod i bilaga 3 som bäst beskriver avfallet. Vid valet av avfallskod ska avfallsinnehavaren 1. bedöma om avfallet har någon farlig egenskap på det sätt som anges i 2 §, 2. identifiera den källa som gett upphov till avfallet och välja en lämplig avfallskod i kapitel 01-12 eller 17-20 som inte slutar på 99, 3. om det inte går att hitta en lämplig kod enligt 2, välja lämplig avfallskod i kapitel 13-15 som inte slutar på 99, 4. om det inte går att hitta en lämplig kod enligt 3, välja en lämplig avfallskod i kapitel 16 som inte slutar på 99, eller 5. om det inte går att hitta en lämplig kod enligt 4, välja den avfallskod i bilaga 3 som slutar på 99 och bäst beskriver avfallet.


Bedömning av om ett avfall har farliga egenskaper 2 § För att bedöma om ett avfall har farliga egenskaper ska avfallsinnehavaren 1. tillämpa bilaga III till direktiv 2008/98/EG, eller 2. testa avfallet enligt förordning (EG) nr 440/2008 eller enligt andra internationellt erkända testmetoder och riktlinjer och, i fråga om försök på djur eller människor, med hänsyn till artikel 7 i förordning (EG) nr 1272/2008.


Om en bedömning har gjorts både enligt 1 och 2 ska testresultatet enligt 2 användas vid klassificeringen.


Klassificering som farligt avfall 3 § När beskrivningen av en avfallskod i bilaga 3 innehåller en hänvisning till denna paragraf ska avfallsinnehavaren klassificera avfallet som farligt avfall, om 1. innehållet av farliga ämnen i avfallet gör att det enligt 2 § har en eller flera farliga egenskaper, eller 2. avfallet innehåller polyklorerade dibenso-p-dioxiner och dibensofuraner (PCDD/F), DDT (1,1,1-triklor-2,2-bis(4- klorfenyl)etan), klordan, hexaklorcyklohexan (inbegripet lindan), dieldrin, endrin, heptaklor, hexaklorbensen, klordekon, aldrin, pentaklorbensen, mirex, toxafen, hexabrom- bifenyl eller PCB som överskrider de koncentrationsgränser som anges i bilaga IV till förordning (EU) nr 2019/1021.


När avfallsinnehavaren klassificerar avfallet får hänsyn tas till klassificering och märkning enligt de anmärkningar i bilaga VI till förordning (EG) nr 1272/2008 som anges i bilagan till beslut 2000/532/EG.


Avfall som utgörs av metallegeringar i sin massiva form och som inte är förorenat med farliga ämnen ska vid bedömningen inte anses vara farligt avfall.


4 § Länsstyrelsen får i det enskilda fallet besluta att ett visst avfall som ska klassificeras som farligt avfall enligt 3 § inte är farligt avfall, om avfallsinnehavaren visar att 1. avfallet inte har någon farlig egenskap, och 2. avsaknaden av farliga egenskaper inte är en följd av att avfallet har blandats eller spätts ut i syfte att inte behöva tillämpa bestämmelserna om farligt avfall. Länsstyrelsen ska underrätta Naturvårdsverket om sådana beslut.


3 kap. Utsortering och separat insamling av avfall


/Rubriken upphör att gälla U:2024-01-01/ Matavfall /Rubriken träder i kraft I:2024-01-01/


1 §  /Upphör att gälla U:2024-01-01/ Kommunen ska tillhandahålla ett system för att samla in matavfall från hushåll som hushållen har separerat från annat avfall och transportera bort matavfallet skilt från annat avfall.


1 §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Den som har bioavfall ska sortera ut åtminstone följande avfallsslag och förvara dem skilda från varandra och från annat avfall: 1. biologiskt nedbrytbart trädgårds- eller parkavfall som innehåller parkslide eller invasiva främmande arter som finns upptagna på unionsförteckningen enligt förordningen (EU) nr 1143/2014, 2. annat biologiskt nedbrytbart trädgårds- eller parkavfall än sådant som avses i 1, och 3. biologiskt nedbrytbart livsmedels- eller köksavfall.


Första stycket 3 omfattar ätlig olja eller liknande flytande ätligt fett men inte annat flytande bioavfall.


Om det finns ett beslut om dispens från separat insamling enligt 13 b § av de avfallsslag som anges i första stycket eller föreskrifter om undantag från kraven på separat insamling som omfattar avfallsslagen ska utsortering i stället göras på ett sätt som möjliggör en insamling enligt beslutet eller föreskrifterna. Förordning (2022:1871).


1 a §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Den som samlar in bioavfall som har sorterats ut enligt 1 § ska samla in de avfallsslagen separat. Förordning (2022:1871).


1 b §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Kommunen ska samla in livsmedels- eller köksavfall som kommunen ansvarar för genom fastighetsnära insamling, från den fastighet där avfallet produceras eller från en plats i nära anslutning till fastigheten i de fall insamling från fastigheten inte är möjlig med hänsyn till fastighetens utformning och belägenhet, trafiksäkerhet eller andra omständigheter.


Ätlig olja eller liknande flytande ätligt fett, som inte samlas in med annat biologiskt nedbrytbart livsmedels- eller köksavfall, behöver inte samlas in fastighetsnära. Förordning (2022:1871).


1 c §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Den som behandlar bioavfall ska vid val av behandlingsmetod prioritera 1. materialåtervinning, eller 2. annan behandling än materialåtervinning som sammantaget ger likvärdiga eller bättre miljöeffekter.


Bioavfall som innehåller parkslide eller invasiva främmande arter som finns upptagna på unionsförteckningen enligt förordning (EU) nr 1143/2014 ska dock förbrännas eller behandlas på annat sätt som förhindrar spridning av dessa arter. Förordning (2022:1871).


Returpapper 2 § Kommunen ska tillhandahålla ett system med lättillgängliga insamlingsplatser för att samla in utsorterat returpapper från den som innehar sådant. Förordning (2020:1302).


3 § Den som innehar returpapper ska sortera ut det från annat avfall och lämna returpapperet till det system för insamling av utsorterat returpapper som kommunen tillhandahåller. Förordning (2020:1302).


Förpackningsavfall 4 § /Upphör att gälla U:2023-01-01 genom förordning (2022:1307)./ Den som har förpackningsavfall ska sortera ut förpackningsavfallet från annat avfall och lämna förpackningsavfallet till 1. ett godkänt retursystem enligt förordningen (2005:220) om retursystem för plastflaskor och metallburkar, om avfallet utgörs av flaskor eller burkar som


retursystemet är avsett för, 2. ett insamlingssystem som har tillstånd enligt 43 § förordningen (2018:1462) om producentansvar för förpackningar, om avfallet utgörs av förpackningar som insamlingssystemet är avsett för, eller 3. någon som enligt 67 § förordningen om producentansvar för förpackningar samlar in förpackningsavfallet, om avfallet har producerats i eller i samband med yrkesmässig verksamhet. Förordning (2020:1302).


4 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som har förpackningsavfall ska sortera ut följande material från annat avfall: 1. papper och kartong, 2. plast, 3. metall, 4. färgat glas, 5. ofärgat glas, 6. plastflaskor och metallburkar som är avsedda för ett retursystem enligt 4 kap. 3 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar, 7. trä, och 8. material som inte avses i 1-7 (övrigt förpackningsmaterial).


Förpackningsavfall som innehåller rester av farligt avfall ska i stället sorteras ut och hanteras som farligt avfall enligt 11 a §.


Om det finns ett beslut om dispens från separat insamling enligt 14 a § som omfattar materialen ska utsortering i stället göras på ett sätt som möjliggör en insamling enligt beslutet. Förordning (2022:1307).


4 a § /Upphör att gälla U:2023-01-01 genom förordning (2022:1307)./ Den som äger en bostadsfastighet ska underlätta för den som driver ett insamlingssystem att transportera bort förpackningsavfall enligt 45 § förordningen (2018:1462) om producentansvar för förpackningar. Fastighetsägaren får avböja borttransport från fastigheten endast om en sådan transport är olämplig med hänsyn till fastighetens utformning eller belägenhet, trafiksäkerheten eller andra omständigheter. Förordning (2020:1302).


4 a §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som har en förpackning som innehåller avfall ska se till att förpackningen skiljs från innehållet.


Första stycket gäller inte den som har en förpackning som innehåller farligt avfall eller läkemedelsavfall, om förpackningen underlättar den praktiska hanteringen av avfallet. Förordning (2022:1307).


4 b §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som har förpackningsavfall i ett hushåll, ska lämna det utsorterade förpackningsavfallet till 1. ett retursystem enligt 4 kap. 3 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar, om avfallet utgörs av plastflaskor eller metallburkar som retursystemet är avsett för, eller


2. ett insamlingssystem som kommunen tillhandahåller enligt 6 kap. förordningen om producentansvar för förpackningar, om avfallet utgörs av andra förpackningar än sådana som avses i 1. Förordning (2022:1307).


4 c §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som har förpackningsavfall som har producerats i samband med en verksamhet ska lämna förpackningsavfallet till 1. de kostnadsfria mottagningsplatser som tillhandahålls av en producentansvarsorganisation enligt 7 kap. 1 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar, 2. ett anmält marknadsdrivet system för återanvändning eller materialåtervinning enligt 7 kap. 12 eller 14 § förordningen om producentansvar för förpackningar, 3. ett retursystem enligt 4 kap. 3 § förordningen om producentansvar för förpackningar, om avfallet utgörs av plastflaskor eller metallburkar som retursystemet är avsett för, eller 4. kommunens insamlingssystem enligt 6 kap. förordningen om producentansvar för förpackningar, om verksamheten har en avfalls-hantering som är samlokaliserad med hushållens och verksamheten har valt kommunal insamling enligt 7 kap. 10 § samma förordning. Förordning (2022:1307).


4 d §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som driver ett serveringsställe där det säljs mat eller dryck i förpackningar ska 1. ge den som har förpackningsavfall som producerats på serveringsstället möjlighet att sortera ut sådant avfall i de material som avses i 4 §, och 2. därefter hantera avfallet enligt 4 c §. Förordning (2022:1307).


4 e §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som arrangerar en offentlig tillställning utomhus som innebär att besökare producerar förpackningsavfall på tillställningen ska 1. ge besökarna möjlighet att sortera ut sådant avfall i de material som avses i 4 §, och 2. därefter hantera det insamlade avfallet enligt 4 c §. Förordning (2022:1307).


4 f §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som producerar förpackningsavfall på de populära platser som avses i 6 kap. 8 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar ska sortera ut avfallet och får, i stället för att lämna avfallet i en insamling som avses i 4 b §, lämna det till ett system för insamling som avses i 6 kap. 8 § förordningen om producentansvar för förpackningar eller i ett sådant insamlingskärl som avses i 6 kap. 9 § samma förordning, om avfallet utgörs av förpackningar som insamlingssystemet eller kärlet är avsett för. Förordning (2022:1307).


4 g §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ I 6 kap. 2 § och 7 kap. 3 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar finns bestämmelser om att kommunen och ansvarig producentansvarsorganisation ska samla in förpackningsavfallet separat. Förordning (2022:1307).


Elektriska och elektroniska produkter 5 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Den som har avfall som innehåller eller utgörs av elektriska eller elektroniska produkter ska sortera ut det och hantera det skilt från annat avfall på ett sätt som underlättar återvinning eller annan hantering som är godtagbar från miljösynpunkt. Därefter ska avfallsinnehavaren 1. lämna det till en producent, en kommun eller till ett sådant insamlingssystem som avses i förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning, om producenten, kommunen eller insamlingssystemet har en skyldighet att ta emot avfallet, eller 2. om avfallet är annat elavfall än konsumentelavfall, se till att det blir behandlat på ett hälso- och miljömässigt godtagbart sätt.


Om ett batteri är inbyggt eller på annat sätt ingår i en produkt ska batteriet avlägsnas innan produkten lämnas enligt första stycket 1, om det kan avlägsnas på ett enkelt sätt. Andra bestämmelser om skyldighet för producenter att ta hand om avfall som utgörs av elektriska och elektroniska produkter finns i förordningen (2000:208) om producentansvar för glöd- lampor och vissa belysningsarmaturer, förordningen om producentansvar för elutrustning och förordningen (2008:834) om producentansvar för batterier.


5 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som har avfall som innehåller eller utgörs av elektriska eller elektroniska produkter ska sortera ut det och hantera det skilt från annat avfall på ett sätt som underlättar återvinning eller annan hantering som är godtagbar från miljösynpunkt. Därefter ska avfallsinnehavaren 1. lämna det till en producent, en kommun eller till en sådan producentansvarsorganisation som avses i förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning, om producenten, kommunen eller producentansvarsorganisationen har en skyldighet att ta emot avfallet, eller 2. om avfallet är annat elavfall än konsumentelavfall, se till att det blir behandlat på ett hälso- och miljömässigt godtagbart sätt.


Om ett batteri är inbyggt eller på annat sätt ingår i en produkt ska batteriet avlägsnas innan produkten lämnas enligt första stycket 1, om det kan avlägsnas på ett enkelt sätt. Andra bestämmelser om skyldighet för producenter att ta hand om avfall som utgörs av elektriska och elektroniska produkter finns i förordningen om producentansvar för elutrustning och förordningen (2008:834) om producentansvar för batterier. Förordning (2022:1307).


Spillolja 6 § Spillolja ska samlas in separat.


7 § En spillolja som är en isolerolja ska hållas åtskild från andra isoleroljor och andra spilloljor till dess att halten av PCB-produkter i isoleroljan har fastställts.


8 § Den som behandlar spillolja ska vid val av behandlingsmetod prioritera 1. regenerering, eller 2. annan materialåtervinning som sammantaget ger likvärdiga eller bättre


miljöeffekter än regenerering. 9 § Den som hanterar spillolja ska se till att spilloljan inte blandas med spilloljor med andra egenskaper eller med andra typer av avfall eller ämnen på ett sätt som hindrar 1. regenerering av spilloljan, eller 2. annan materialåtervinning som ger likvärdiga eller bättre miljöeffekter än regenerering.


Bygg- och rivningsavfall 10 § Den som producerar bygg- och rivningsavfall ska, utöver vad som gäller enligt andra bestämmelser i detta kapitel, sortera ut åtminstone följande avfallsslag och förvara dem skilda från varandra och från annat avfall: 1. trä, 2. mineral som består av betong, tegel, klinker, keramik eller sten, 3. metall, 4. glas, 5. plast, och 6. gips.


11 § Den som samlar in bygg- och rivningsavfall som har sorterats ut enligt 10 § ska samla in de avfallsslagen separat. /Rubriken träder i kraft I:2023-01-01/


11 a §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Farligt avfall ska sorteras ut, samlas in och även i övrigt hanteras skilt från annat avfall.


En förpackning som innehåller farligt avfall ska hanteras på samma sätt, om förpackningen underlättar den praktiska hanteringen av avfallet. Förordning (2022:1307).


Brännbart avfall 12 § Brännbart avfall ska sorteras ut och förvaras skilt från annat avfall.


Bestämmelser om förbud mot att deponera utsorterat brännbart avfall och organiskt avfall finns i 8 § förordningen (2001:512) om deponering av avfall.


/Rubriken träder i kraft I:2024-12-31/ Avfall som utgörs av fiskeredskap


12 a §  /Träder i kraft I:2024-12-31/ Avfall som utgörs av fiskeredskap ska samlas in separat på ett sätt som främjar återanvändning eller materialåtervinning. Förordning (2021:1008).


12 b §  /Träder i kraft I:2024-12-31/ Den som har avfall som utgörs av fiskeredskap ska sortera ut avfallet från annat avfall och lämna avfallet till 1. en mottagningsanordning som avses i 3 kap. 5 § förordningen (1980:789) om


åtgärder mot förorening från fartyg, om avfallet kommer från ett fartyg som använder hamnen, 2. en producentansvarsorganisation som avses i förordningen (2021:1001) om producentansvar för fiskeredskap, om fiskeredskapet är avsett att användas i yrkesmässig verksamhet, eller 3. en kommun, om fiskeredskapet är kommunalt avfall.


Om en elutrustning är inbyggd eller på annat sätt ingår i ett fiskeredskap som har blivit avfall ska elutrustningen avlägsnas innan fiskeredskapet lämnas, om den kan avlägsnas på ett enkelt sätt. Om elutrustningen inte kan avlägsnas på ett enkelt sätt ska fiskeredskapet som har blivit avfall lämnas enligt 5 §. Förordning (2021:1008).


/Rubriken upphör att gälla U:2023-01-01/ Undantag från krav på utsortering och separat insamling /Rubriken träder i kraft I:2023-01-01/


Undantag från krav på utsortering, separat insamling och särskiljning


13 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om undantag från kraven i 1 och 10 §§ och 12 § första stycket i fråga om avfall där separat insamling inte är genomförbar eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 §.


13 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om undantag från 1. kraven i 1 § på separat insamling, 2. kraven i 4 § på utsortering, 3. kraven i 4 a § på att skilja förpackningarna från sitt innehåll, 4. kraven i 4 g § på separat insamling, 5. kraven i 10 § på utsortering, och 6. kraven i 12 § första stycket på utsortering och skild förvaring.


Sådana föreskrifter får endast avse avfall där hanteringen inte är genomförbar eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 §. Förordning (2022:1307).


13 §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om undantag från kraven på 1. utsortering i 1, 4 och 10 §§ och 12 § första stycket, 2. att skilja förpackningarna från deras innehåll i 4 a §, 3. separat insamling i 1 a och 4 g §§, 4. fastighetsnära insamling i 1 b §, och 5. skild förvaring i 12 § första stycket.


Sådana föreskrifter får endast avse avfall där hanteringen annars inte är genomförbar eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 §. Förordning (2022:1871).


13 a §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Kommunen får meddela föreskrifter om 1. att biologiskt nedbrytbart trädgårds- eller parkavfall som avses i 1 § 2 får hanteras tillsammans med biologiskt nedbrytbart livsmedels- eller köksavfall, och 2. undantag från kraven på val av behandlingsmetod i 1 c § första stycket.


13 b §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Naturvårdsverket får i det enskilda fallet ge dispens från kravet på separat insamling i 1 a § för en begränsad tid om högst två år i fråga om avfall där separat insamling inte är genomförbar eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 §.


Beslutet om dispens ska innehålla villkor om 1. hur stor andel av hushållen respektive verksamheterna som omfattas av dispens, och 2. utbyggnaden av separat insamling. Förordning (2022:1871).


14 § /Upphör att gälla U:2024-01-01 genom förordning (2022:1871)./ Naturvårdsverket får i det enskilda fallet ge dispens från kravet på separat insamling i 1 § i fråga om avfall där separat insamling inte är genomförbar eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 §.


14 §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ En ansökan enligt 13 b § om dispens från kravet på separat insamling ska innehålla en redogörelse för hur stor andel av hushållen respektive verksamheterna i kommunen som har fastighetsnära insamling och en utbyggnadsplan som beskriver i vilken takt kommunen planerar att utöka den separata insamlingen under den period som ansökan omfattar. Förordning (2022:1871).


14 a §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Naturvårdsverket får i det enskilda fallet ge en kommun eller en ansvarig producentansvarsorganisation dispens från det krav på separat insamling som avses i 4 g §.


Dispens får ges om separat insamling inte är genomförbar eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 §. Förordning (2022:1307).


15 § Tillsynsmyndigheten får i fråga om bygg- och rivningsavfall i det enskilda fallet ge dispens från kraven på 1. utsortering i 10 §, och 2. att brännbart avfall ska sorteras ut och förvaras skilt från annat avfall i 12 §.


Dispensen får ges i fråga om avfall där separat insamling inte är genomförbar eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 §.


15 a §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Tillsynsmyndigheten får i det enskilda fallet ge den som producerar avfall i en yrkesmässig verksamhet dispens från kravet i 4 a §.


Dispens får ges om det inte är genomförbart eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 § att skilja förpackningar från innehållet. Förordning (2022:1307).


15 b §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Tillsynsmyndigheten får i fråga om bioavfall ge dispens från kraven på utsortering i 1 §.


Dispensen får ges i fråga om avfall där utsortering inte är genomförbar eller inte ger fördelar som överväger nackdelarna enligt 16 §. Förordning (2022:1871).


16 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Separat insamling ska inte anses genomförbar eller inte anses ge fördelar som överväger nackdelarna, om 1. separat insamling inte är tekniskt genomförbar med hänsyn till god praxis för avfallsinsamling, 2. en annan hantering ger ett återvinningsresultat som är jämförbart med det som skulle uppnås vid separat insamling, 3. separat insamling inte ger det bästa miljömässiga resultatet med hänsyn till avfallshanteringens sammanlagda miljöpåverkan, eller 4. separat insamling skulle medföra oskäliga ekonomiska kostnader.


16 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Att samla in avfall separat eller skilja förpackningarna från sitt innehåll ska inte anses genomförbart eller inte anses ge fördelar som överväger nackdelarna, om 1. det inte är tekniskt genomförbart med hänsyn till god praxis för avfallsinsamling, 2. det skulle bli ett jämförbart återvinningsresultat med en annan hantering, 3. det inte ger det bästa miljömässiga resultatet med hänsyn till avfallshanteringens sammanlagda miljöpåverkan, eller 4. det skulle medföra oskäliga ekonomiska kostnader. Förordning (2022:1307).


16 §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Att samla in avfall separat eller fastighetsnära, att skilja förpackningarna från sitt innehåll eller att sortera ut avfall ska inte anses genomförbart eller inte anses ge fördelar som överväger nackdelarna, om 1. det inte är tekniskt genomförbart med hänsyn till god praxis för avfallsinsamling, 2. det skulle bli ett jämförbart återvinningsresultat med en annan hantering, 3. det inte ger det bästa miljömässiga resultatet med hänsyn till avfallshanteringens sammanlagda miljöpåverkan, eller 4. det skulle medföra oskäliga ekonomiska kostnader. Förordning (2022:1871).


17 § Vid bedömningen av kostnaders skälighet enligt 16 § 4 ska hänsyn tas till 1. negativa effekter på människors hälsa och miljön vid insamling och behandling av blandat avfall, 2. möjligheterna till effektivitetsförbättringar vid insamling och behandling av blandat avfall, 3. vilka intäkter som försäljning av återvunnet material kan ge, och 4. principen om att den som förorenar bör stå för de kostnader som föroreningen medför och de bestämmelser om producentansvar som ger uttryck för den principen.


18 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om att tillsynsmyndigheten är skyldig att lämna uppgifter om beslut om dispens enligt 15 §.


18 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om att tillsynsmyndigheten är skyldig att lämna uppgifter om beslut om dispens enligt 15 eller 15 a §. Förordning (2022:1307).


Förbud mot förbränning av separat insamlat avfall 19 § Avfall som har samlats in separat för att förberedas för återanvändning eller för att materialåtervinnas får inte förbrännas.


Första stycket gäller inte avfall som har producerats vid behandling av avfall, inbegripet sådan beredning före behandling som avses i R 12 i bilaga 1, om förbränning är den lämpligaste behandlingen enligt 15 kap. 10 § miljöbalken.


19 a §  /Träder i kraft I:2024-01-01/ Tillsynsmyndigheten får i fråga om utsorterat trädgårds- eller parkavfall ge dispens från förbudet mot förbränning av separat insamlat avfall i 19 § om förbränningen sker i samband med sådana offentliga tillställningar som avses i 2 kap. 3 § ordningslagen (1993:1617) och görs utan risk för olägenhet för människors hälsa eller miljön.


En dispens enligt första stycket ska avse en viss mängd avfall samt tid och plats. Förordning (2022:1871).


4 kap. Övrig hantering av avfall Elektriska och elektroniska produkter samt batterier


1 § Naturvårdsverket får 1. meddela föreskrifter om sådan yrkesmässig verksamhet som syftar till att genom demontering, sortering eller andra behandlingsåtgärder säkerställa att elavfall kan behandlas på ett sätt som är lämpligt från hälso- och miljösynpunkt, och 2. i fråga om behandling av elavfall, meddela de föreskrifter som behövs till följd av bilaga VII till direktiv 2012/19/EU.


2 § Elavfall får behandlas endast om avfallet har förbehandlats 1. i en sådan yrkesmässig verksamhet som a) syftar till att genom demontering, sortering eller andra behandlingsåtgärder säkerställa att elavfall kan behandlas på ett sätt som är lämpligt från hälso- och miljösynpunkt, och b) har personal eller system för kvalitet eller miljöledning som har certifierats av ett organ vars kompetens för uppgiften har styrkts genom ackreditering enligt lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll, eller 2. utomlands på ett sätt som motsvarar kraven i direktiv 2012/19/EU.


Certifieringen enligt första stycket 1 b ska avse den kompetens eller det system för kvalitet eller miljöledning som behövs med hänsyn till verksamhetens syfte och de föreskrifter som har meddelats med stöd av 1 §. 3 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om undantag från kravet på certifiering i 2 §.


4 § Den som yrkesmässigt hanterar avfall som innehåller eller utgörs av batterier ska se till att 1. avfallet i en behandlingsanläggning lagras och hanteras i lämpliga behållare eller på en plats som är försedd med en tät, hårdgjord yta och är skyddad mot nederbörd, och 2. avfallet inte bränns eller deponeras utan att a) vätskor och syror har avlägsnats från batterierna för att hanteras skilt från batteriavfallet i övrigt, och b) de åtgärder har vidtagits som är möjliga och lämpliga för att nå de mål för särskilt omhändertagande och återvinning som anges i 8 § förordningen (2008:834) om producentansvar för batterier.


Kvicksilveravfall 5 § Bestämmelser om bortskaffande av visst kvicksilver finns i artikel 11 i förordning (EU) 2017/852.


6 § Avfall som innehåller minst 0,1 viktprocent kvicksilver ska senast ett år från när det uppstår bortskaffas i ett djupt bergförvar, om avfallet 1. inte omfattas av de bestämmelser som avses i 5 §, eller 2. inte är slutligt deponerat i enlighet med ett tillstånd enligt miljöbalken eller föreskrifter som meddelats med stöd av balken.


7 § Naturvårdsverket får i det enskilda fallet ge dispens från kravet i 6 §, om det är oskäligt att kräva att avfallet bortskaffas i ett djupt bergförvar.


Om avfallet innehåller mer än 1 viktprocent kvicksilver, får en sådan dispens ges endast om det finns synnerliga skäl eller om det är fråga om så små mängder avfall att det är uppenbart oskäligt att kräva ett bortskaffande i ett djupt bergförvar.


Returpapper 7 a § Kommunen ska se till att det returpapper som har samlats in enligt 3 kap. 2 § hanteras så att det blir lätt att materialåtervinna returpapperet. Förordning (2020:1302).


7 b § Målet är att minst 90 viktprocent av det returpapper som produceras ska materialåtervinnas. Naturvårdsverket ska varje år följa upp målet och offentliggöra resultatet av denna uppföljning. Förordning (2020:1302).


7 c § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om vilka uppgifter som kommunerna ska lämna till myndigheten för uppföljningen av målet och om hur dessa uppgifter ska lämnas. Förordning (2020:1302).


Avfall från fartyg i hamn 8 § Kommunen ska ansvara för att avfall transporteras bort från sådana mottagningsanordningar för avfall från fartyg som avses i förordningen (1980:789) om åtgärder mot förorening från fartyg, om avfallet 1. är oljeavfall, 2. är toalettavfall, 3. är fast avfall, eller 4. består av rester av skadliga ämnen som det är förbjudet att släppa ut enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen.


Första stycket gäller inte oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten som avses i 3 kap. 1 § lagen om åtgärder mot förorening från fartyg eller barlastvatten eller tankspolvätska som avses i 3 kap. 2 § samma lag.


9 § Den som är innehavare av en hamn ska lämna uppgifter om behovet av avfallshantering enligt 8 § till kommunen.


Farligt avfall 10 § Farligt avfall får inte blandas eller spädas ut med 1. andra slag av farligt avfall, 2. annat avfall, eller 3. andra ämnen eller material.


11 § Farligt avfall som har blandats eller spätts ut i strid med 10 § ska separeras, om det är tekniskt möjligt och nödvändigt för att uppfylla kraven i 15 kap. 11 § miljöbalken.


12 § Bestämmelserna om blandning av farligt avfall i 10 och 11 §§ ska inte tillämpas i fråga om sådan blandning av avfall som har gjorts eller görs 1. av någon vars hantering av avfallet omfattas av ett sådant tillstånd eller en sådan anmälan som avses i 9 kap. 6 § miljöbalken, 2. på ett sätt som innebär att hanteringen uppfyller kraven i 15 kap. 11 § miljöbalken, och 3. med användning av bästa tillgängliga teknik eller den bättre teknik som följer av 2 kap. miljöbalken.


13 § Bestämmelserna om blandning av farligt avfall i 10 och 11 §§ ska inte tillämpas på 1. farligt avfall som är producerat av hushåll om det farliga avfallet är blandat med annat avfall, eller 2. oljehaltigt barlast- eller tankspolvatten från fartyg, om det oljehaltiga vattnet tas emot och behandlas enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg eller förordningen (1980:789) om åtgärder mot förorening från fartyg.


14 § Den som behandlar farligt avfall ska avlägsna farliga ämnen, blandningar och komponenter från de delar av avfallet som inte har farliga egenskaper, om det behövs för att uppfylla kraven i 15 kap. 10 och 11 §§ miljöbalken. /Rubriken träder i kraft I:2023-01-01/


Lagring som en del av att samla in avfall


14 a §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som ansvarar för avfall som lagras som en del av att samla in det ska se till att avfallet blir behandlat, om det inte är motiverat att fortsätta lagra avfallet. Förordning (2022:1307).


Erbjuda andra att förbereda avfall för återanvändning 15 § Om någon som avser att yrkesmässigt förbereda avfall för återanvändning begär det, ska den som yrkesmässigt samlar in eller behandlar avfall 1. i rimlig utsträckning lämna information om eventuellt innehav av sådant avfall som kan förberedas för återanvändning men inte är avsett för sådan förberedelse, och 2. överväga att erbjuda avfall till den som avser att yrkes- mässigt förbereda det för återanvändning.


Första stycket gäller inte avfall som det är olämpligt att lämna ut information om eller förbereda för återanvändning.


Dumpning 16 § Frågor om dispens från dumpningsförbud enligt 15 kap. 29 § miljöbalken prövas av 1. Havs- och vattenmyndigheten, om prövningen avser dumpning i a) Sveriges ekonomiska zon, eller b) något av två eller flera områden, om områdena inte ligger inom ett och samma län, och 2. länsstyrelsen i det län där avfallet avses att dumpas, om dispensfrågan inte ska prövas av Havs- och vattenmyndigheten enligt 1.


Innan Havs- och vattenmyndigheten beslutar i en dispensfråga som avses i första stycket 1 b ska myndigheten ge de berörda länsstyrelserna tillfälle att yttra sig. Länsstyrelsens beslut enligt första stycket 2 ska skickas till Havs- och vatten- myndigheten.


En dispens ska avse ett visst slag och en viss mängd avfall samt tiden, platsen och sättet för dumpningen.


17 § Havs- och vattenmyndigheten får meddela föreskrifter om verkställigheten av 15 kap. 27-29 §§ miljöbalken. Innan myndigheten meddelar sådana föreskrifter ska myndigheten ge de berörda länsstyrelserna, Naturvårdsverket, Kustbevakningen, Sveriges geologiska undersökning och Tullverket tillfälle att yttra sig. Bemyndigande för Socialstyrelsen


18 § Socialstyrelsen får meddela de föreskrifter om hantering av smittförande avfall från hälso- och sjukvården som behövs för verkställigheten av denna förordning.


Bemyndigande för Försvarsmakten 19 § Försvarsmakten får meddela föreskrifter om undantag från 15 kap. miljöbalken och denna förordning när det gäller hur avfall ska hanteras inom Försvarsmakten, Fortifikationsverket, Försvarets materielverk och Försvarets radioanstalt. Innan sådana föreskrifter meddelas ska Naturvårdsverket ges tillfälle att yttra sig.


5 kap. Tillstånd och anmälan Tillstånd för transport av avfall


1 § Det krävs ett särskilt tillstånd för att 1. yrkesmässigt transportera avfall, eller 2. transportera avfall som har uppkommit i eller i samband med en yrkesmässig verksamhet om a) transporterna under ett kalenderår sammanlagt avser mer än 10 ton avfall eller mer än 50 kubikmeter avfall, b) transporterna under ett kalenderår sammanlagt avser mer än 100 kilogram farligt avfall eller mer än 100 liter farligt avfall, c) avfallet innehåller kvicksilver och utgörs av annat än hela lysrör eller andra ljuskällor, eller d) avfallet innehåller cyanid, kadmium eller en PCB-produkt.


2 § Bestämmelsen om tillståndsplikt i 1 § gäller inte för 1. avfall som innehåller farliga jordbrukskemikalier (avfallstyp 02 01 08* i bilaga 3), 2. flygaska och pannaska från oljeförbränning (avfallstyp 10 01 04* i bilaga 3), 3. smittförande avfall (avfallstyper 18 01 03* och 18 02 02* i bilaga 3), 4. asbestinnehållande avfall (avfallstyper 06 07 01* och 17 06 01* i bilaga 3), och 5. avfall från förbränning eller pyrolys av kommunalt avfall (avfallstyper 19 01 05*, 19 01 06*, 19 01 07*, 19 01 10*, 19 01 13* och 19 01 15* i bilaga 3).


3 § Tillstånd enligt 1 § får ges endast om sökanden har 1. personella, tekniska och ekonomiska förutsättningar att transportera det avfall som avses med ansökan på ett tillfredsställande sätt från hälso- och miljöskyddssynpunkt, och 2. de tillstånd som krävs för verksamheten enligt annan lagstiftning.


4 § Ett tillstånd enligt 1 § ska förenas med de villkor som behövs från miljö- och hälsoskyddssynpunkt.


Om tillståndet avser farligt avfall, ska det ges för en viss tid som inte får vara längre än fem år. Tillståndet får avse ett visst slag av farligt avfall eller farligt avfall i allmänhet.


5 § Frågor om tillstånd enligt 1 § prövas av länsstyrelsen i det län där 1. sökandens verksamhet har sitt säte, eller 2. sökanden bedriver den huvudsakliga delen av sin verksamhet.


Om sökandens verksamhet har sitt säte och sökanden bedriver den huvudsakliga delen av sin verksamhet utomlands, prövas frågan om tillstånd av länsstyrelsen i något av de län där avfallet hämtas eller lämnas. Förordning (2020:1302).


6 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om sådana villkor som avses i 4 § för avfall som inte är farligt avfall.


Anmälningsplikt för transport av avfall 7 § Den som avser att transportera farligt avfall som har uppkommit i eller i samband med en yrkesmässig verksamhet ska anmäla detta till länsstyrelsen.


Första stycket gäller inte transporter som kräver tillstånd enligt 1 § eller som utförs av någon som har tillstånd enligt 1 §.


För återkommande transporter som omfattas av anmälningsplikt enligt första stycket är det tillräckligt att anmälan görs vart femte år.


7 a § En anmälan enligt 7 § ska göras till länsstyrelsen i det län där 1. sökandens verksamhet har sitt säte, eller 2. sökanden bedriver den huvudsakliga delen av sin verksamhet.


Om sökandens verksamhet har sitt säte och sökanden bedriver den huvudsakliga delen av sin verksamhet utomlands, ska anmälan göras till länsstyrelsen i något av de län där avfallet hämtas eller lämnas. Förordning (2020:1302).


8 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om att anmälningsplikt ska gälla i stället för tillståndsplikt enligt 1 § i fråga om avfall som inte är farligt avfall.


9 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om undantag från anmälningsplikten enligt 7 §. Första stycket gäller inte 1. yrkesmässiga transporter av avfall, eller 2. transporter av avfall inom ramen för en egen verksamhet där transport av avfall är normalt och regelbundet förekommande.


Anmälningsplikt för annan hantering av avfall 10 § Det krävs en anmälan till länsstyrelsen för yrkesmässig insamling av avfall.


Anmälningsplikten gäller insamlingsverksamheten och inte de enskilda insamlingsplatser som omfattas av insamlingsverksamheten. 11 § Den som är handlare eller mäklare ska anmäla sin verksamhet till länsstyrelsen.


12 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Anmälningsplikt enligt 10 eller 11 § gäller inte verksamheter som omfattas av 1. ett tillstånd eller en anmälan som avses i 9 kap. 6 § miljöbalken, 2. ett tillstånd enligt 1 § eller en anmälan enligt 7 § eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 8 § denna förordning, 3. ett tillstånd eller en anmälan enligt 43 eller 67 § förordningen (2018:1462) om producentansvar för förpackningar, eller 4. ett tillstånd enligt 45 § förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. Förordning (2020:1302).


12 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Anmälningsplikt enligt 10 eller 11 § gäller inte verksamheter som omfattas av 1. ett tillstånd eller en anmälan som avses i 9 kap. 6 § miljöbalken, 2. ett tillstånd enligt 1 § eller en anmälan enligt 7 § eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 8 § denna förordning, 3. ett godkännande enligt 5 kap. 20 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar eller en anmälan enligt 7 kap. 12 eller 14 § samma förordning, eller 4. ett godkännande enligt 56 § förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning. Förordning (2022:1307).


12 §  /Träder i kraft I:2024-12-31/ Anmälningsplikt enligt 10 eller 11 § gäller inte verksamheter som omfattas av 1. ett tillstånd eller en anmälan som avses i 9 kap. 6 § miljöbalken, 2. ett tillstånd enligt 1 § eller en anmälan enligt 7 § eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 8 § denna förordning, 3. ett godkännande enligt 5 kap. 20 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar eller en anmälan enligt 7 kap. 12 eller 14 § samma förordning, 4. ett godkännande enligt 56 § förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning, eller 5. en anmälan enligt 38 § förordningen (2021:1001) om producentansvar för fiskeredskap. Förordning (2022:1308).


13 § En anmälan enligt 10 eller 11 § ska innehålla 1. sökandens namn och adress, 2. sökandens person- eller organisationsnummer, eller om sådant inte finns, sökandens skatteregistreringsnummer, 3. en kortfattad beskrivning av verksamheten, och 4. en uppgift om var verksamheten bedrivs.


14 § En anmälan enligt 10 eller 11 § ska göras till länsstyrelsen i det län där 1. sökandens verksamhet har sitt säte, eller 2. sökanden bedriver den huvudsakliga delen av sin verksamhet.


Om sökandens verksamhet har sitt säte och bedriver den huvudsakliga delen av sin verksamhet utomlands, ska anmälan göras till länsstyrelsen i något av de län där avfallet hämtas eller lämnas.


15 § Om en fastighetsinnehavare avser att på fastigheten kompostera eller på annat sätt behandla avfall som inte är trädgårdsavfall och som kommunen ansvarar för enligt 15 kap. 20 § miljöbalken, ska fastighetsinnehavaren anmäla det till kommunen.


Det som sägs om fastighetsinnehavare i första stycket gäller också den som har nyttjanderätt till fastigheten.


Register över tillstånds- och anmälningspliktiga verksamheter 16 § Länsstyrelsen ska föra ett register över de verksamheter som har tillstånd enligt 1 § eller är anmälda enligt 7, 10 eller 11 §.


Underrättelser om tillstånd och anmälningar 17 § Länsstyrelsen ska i fråga om tillstånd enligt 1 § och anmälningar enligt 7, 10 och 11 §§ underrätta den kommunala nämnd som har tillsynsansvaret över den berörda hanteringen. Underrättelserna ska lämnas på det sätt och i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till möjligheterna att utöva en ändamålsenlig tillsyn.


Kontroll när avfall lämnas till någon annan 18 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ För att få lämna avfall, som har hanterats i en yrkesmässig verksamhet eller producerats i eller i samband med en sådan verksamhet, till någon annan krävs att 1. den som tar emot avfallet för behandling eller annan hantering har de tillstånd eller har gjort de anmälningar som krävs för hanteringen, och 2. den som lämnar avfallet har kontrollerat att kravet i 1 är uppfyllt.


Första stycket 2 gäller inte för avfall som lämnas till kommunen eller den som kommunen har anlitat.


18 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som i yrkesmässig verksamhet producerar eller hanterar avfall får lämna avfallet till någon annan endast om den som tar emot avfallet har gjort de anmälningar eller har de tillstånd som krävs för hanteringen. Den som lämnar avfallet ska, på ett sätt som skäligen kan begäras, ha kontrollerat att kravet är uppfyllt.


Kravet på kontroll gäller inte den som på uppdrag av någon annan lämnar avfallet till en mottagare som har anvisats av uppdragsgivaren. Då ska i stället uppdragsgivaren anses lämna avfallet till mottagaren.


En kontroll behöver inte heller göras för avfall som lämnas till kommunen eller den som kommunen har anlitat. Förordning (2022:1307).


6 kap. Spårbarhet för farligt avfall Anteckningsskyldighet


Anteckningsskyldighet för avfallsproducenter 1 § Den som producerar farligt avfall i eller i samband med en yrkesmässig verksamhet ska för varje typ av farligt avfall anteckna uppgifter om 1. var avfallet producerats, 2. datum för borttransport, 3. transportsätt, 4. vem som ska transportera bort avfallet, 5. avfallets vikt i kilogram, och 6. den mottagare och den plats där avfallet ska hanteras på annat sätt än genom att mottagaren transporterar eller lastar om det.


Uppgifterna ska antecknas innan transporten påbörjas. Av 15 kap. 4 § miljöbalken framgår att med avfallsproducent avses den som ger upphov till avfall (ursprunglig avfallsproducent) och den som genom förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar avfallets art eller sammansättning.


Anteckningsskyldighet för transportörer 2 § Den som transporterar farligt avfall och är tillståndspliktig enligt 5 kap. 1 § eller anmälningspliktig enligt 5 kap. 7 eller 8 § ska för varje typ av farligt avfall som transporteras anteckna uppgifter om 1. från vem och från vilken plats avfallet ska transporteras, 2. datum för transport, 3. transportsätt, 4. avfallets vikt i kilogram, och 5. till vem och till vilken plats avfallet ska transporteras.


Uppgifterna ska antecknas innan transporten påbörjas. Skyldigheten att anteckna gäller inte transport av avfall som utförs av den som producerat, samlat in eller behandlat avfallet och som är anteckningsskyldig enligt 1 eller 3 § eller enligt 5 § 3.


Om avfallet transporteras av flera transportörer ska anteckningarna enligt första stycket endast omfatta transportörens del av transporten.


Anteckningsskyldighet för insamlare 3 § Den som yrkesmässigt samlar in farligt avfall ska för varje typ av farligt avfall 1. senast två arbetsdagar efter att avfall tas emot, anteckna uppgifter om a) vem som senast hanterade avfallet på annat sätt än genom att transportera eller lasta om det och på vilken plats avfallet hanterades, b) datum för mottagandet, c) transportsätt, om avfallet transporterades av den som samlar in avfallet, d) avfallets vikt i kilogram, och e) den plats där avfallet ska hanteras på annat sätt än genom att insamlaren transporterar eller lastar om det, och 2. innan avfallet transporteras bort, anteckna uppgifter om a) datum för borttransport, b) transportsätt, c) vem som ska transportera avfallet,


d) avfallets vikt i kilogram, och e) den mottagare och den plats där avfallet ska hanteras på annat sätt än genom att mottagaren transporterar eller lastar om det.


Anteckningsskyldighet för handlare och mäklare 4 § Den som är handlare eller mäklare ska för varje typ av farligt avfall anteckna uppgifter om 1. vem som sålde eller förmedlade avfallet, 2. datum för när avfallet såldes, förmedlades eller köptes, 3. vikten i kilogram på det avfall som såldes, förmedlades eller köptes, och 4. till vem avfallet såldes eller förmedlades.


Uppgifterna ska antecknas senast två arbetsdagar efter att avfallet såldes, förmedlades eller köptes.


Skyldigheten att anteckna gäller inte sådan hantering av avfall som medför anteckningsskyldighet enligt 1-3 eller 5 §.


Anteckningsskyldighet för behandlare 5 § Den som yrkesmässigt behandlar farligt avfall ska för varje typ av farligt avfall 1. senast två arbetsdagar efter att avfallet tas emot, anteckna uppgifter om a) vem som senast hanterade avfallet på annat sätt än genom att transportera eller lasta om det och på vilken plats avfallet hanterades, b) datum för mottagandet, c) avfallets vikt i kilogram, och d) den plats där avfallet ska behandlas, 2. när avfallet har behandlats, anteckna uppgifter om a) avfallets vikt i kilogram, b) de behandlingsmetoder som har använts, c) vikten i kilogram på det avfall som efter behandlingen har blivit icke-farligt avfall, d) den mängd produkter och material i kilogram som har upphört att vara avfall efter att ha förberetts för återanvändning, materialåtervunnits eller återvunnits på annat sätt, och 3. innan avfallet transporteras bort, anteckna uppgifter om a) datum för borttransport, b) avfallets vikt i kilogram, c) transportsätt, om avfallet ska transporteras av den som behandlar avfallet, d) vem som ska transportera avfallet, och e) den mottagare och den plats där avfallet ska hanteras på annat sätt än genom att mottagaren transporterar eller lastar om det.


Uppgifter enligt första stycket 2 ska sammanställas kvartalsvis senast den sista dagen i januari, april, juli och oktober månad för det närmast föregående kvartalet.


Skyldigheten att anteckna enligt första stycket 3 gäller inte transport av avfall som har producerats av den som har behandlat avfallet och som är anteckningsskyldig enligt 1 §.


Skyldighet att spara anteckningar 6 § Den som har antecknat enligt 1 eller 3-5 §§, ska spara anteckningarna i minst tre år.


Den som har antecknat enligt 2 § ska spara anteckningarna i minst tolv månader. Uppgiftsskyldighet


7 § Den som har antecknat enligt 1-5 §§ ska ge tidigare avfallsinnehavare och tillsynsmyndigheten möjlighet att ta del av innehållet i anteckningarna, om den tidigare innehavaren eller myndigheten begär det.


Bemyndigande för Naturvårdsverket 8 § Naturvårdsverket får meddela ytterligare föreskrifter om anteckningsskyldigheten enligt 1-5 §§.


Avfallsregister Ett elektroniskt register


9 § Naturvårdsverket ska föra ett elektroniskt register över uppgifter om farligt avfall som lämnas enligt 11 § (avfallsregistret).


10 § Uppgifterna i avfallsregistret får användas av Naturvårdsverket för 1. tillsyn, 2. framställande av statistik, 3. rapportering till Europeiska kommissionen och annan internationell rapportering, och 4. Naturvårdsverkets verksamhet i övrigt inom avfallsområdet.


Skyldighet att lämna uppgifter till avfallsregistret 11 § Den som är anteckningsskyldig ska lämna de uppgifter om farligt avfall som antecknats enligt 1-5 §§ till avfallsregistret. Uppgifterna ska lämnas elektroniskt senast två arbetsdagar efter den tidpunkt när anteckningen ska göras eller sammanställas enligt 1-5 §§ och i enlighet med föreskrifter som har meddelats med stöd av 18 §.


12 § Den som har lämnat felaktiga uppgifter till avfallsregistret ska så snart som möjligt elektroniskt lämna korrekta uppgifter.


Undantag från skyldigheten att lämna uppgifter till avfallsregistret 13 § Undantag från skyldigheten att lämna uppgifter till avfallsregistret gäller i fråga om 1. säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter enligt säkerhets- skyddslagen (2018:585), eller 2. uppgifter i övrigt om produkter för militärt bruk om ett röjande kan medföra skada för totalförsvaret.


14 § Försvarsmakten, Försvarets materielverk, Fortifikationsverket och Försvarets radioanstalt ska lämna de uppgifter som inte omfattas av undantaget i 13 § till Försvarsinspektören för hälsa och miljö, i stället för att lämna uppgifter till avfallsregistret. Uppgifterna ska lämnas på det sätt som tillsynsmyndigheten bestämmer.


15 § Totalförsvarets forskningsinstitut ska lämna de uppgifter som inte omfattas av undantaget i 13 § till den myndighet som har tillsyn över verksamheten, i stället för att lämna upp- gifter till avfallsregistret. Uppgifterna ska lämnas på det sätt som tillsynsmyndigheten bestämmer.


16 § Försvarsinspektören för hälsa och miljö och de myndigheter som har tillsyn över Totalförsvarets forskningsinstitut ska senast den 31 mars varje år till Naturvårdsverket lämna en sammanställning av de uppgifter som har lämnats enligt 14 och 15 §§.


Skyldighet för Naturvårdsverket att lämna ut uppgifter som finns i avfallsregistret 17 § Naturvårdsverket ska på begäran lämna ut de uppgifter ur avfallsregistret som behövs för tillsyn till 1. en myndighet som ansvarar för tillsyn i fråga om avfall, 2. en myndighet som ansvarar för tillsyn av transporter av farligt gods enligt förordningen (2006:311) om transport av farligt gods, eller 3. Kemikalieinspektionen.


Bemyndigande för Naturvårdsverket 18 § Naturvårdsverket får meddela ytterligare föreskrifter om skyldigheten att lämna uppgifter till avfallsregistret.


Transportdokument 19 § När farligt avfall transporteras inom Sverige ska det åtföljas av ett transportdokument. Transportdokumentet ska tas fram av 1. den som i en yrkesmässig verksamhet lämnar avfallet utan att själv vara transportör (lämnaren) och den som tar emot avfallet från lämnaren för transport, 2. den som i en yrkesmässig verksamhet transporterar avfall som har lämnats av hushåll, eller 3. den som själv transporterar avfall som uppkommit i den egna yrkesmässiga verksamheten.


Transportdokumentet ska innehålla uppgifter om 1. avfallstyp, 2. avfallets vikt i kilogram, 3. datum för transporten, 4. från vilken ursprunglig plats och till vilken slutlig plats avfallet transporteras, 5. transportör, och 6. lämnare och slutlig mottagare, om sådana finns.


Transportdokumentet ska vara undertecknat av den som ska transportera avfallet enligt första stycket och, om sådan finns, lämnaren. Om transportdokumentet är elektroniskt, ska det skrivas under med en elektronisk underskrift. Förordning (2020:937).


20 § Naturvårdsverket får meddela ytterligare föreskrifter om hur transportdokument enligt 19 § ska utformas och hanteras. Undantag för avfall som har producerats av hushåll


21 § I fråga om farligt avfall som har producerats av hushåll gäller bestämmelserna om anteckningsskyldighet i 1-5 §§, skyldigheten att lämna uppgifter till avfallsregistret i 11 § och skyldigheten att upprätta transportdokument i 19 § endast sådan hantering som sker efter att det farliga avfallet har 1. sorterats ut från annat avfall, och 2. tagits emot av någon som för sin hantering av avfallet har de tillstånd eller har gjort de anmälningar som krävs enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 9 kap. 6 § miljöbalken eller enligt denna förordning.


För transportörer 22 § I fråga om farligt avfall som har producerats av hushåll gäller skyldigheten att anteckna i 2 § och skyldigheten att lämna uppgifter till avfallsregistret i 11 § inte en transport till en stationär bemannad insamlingsplats där avfall tas emot direkt från hushåll (återvinningscentral). Undantaget gäller endast transporter som utförs av kommunen eller någon som kommunen anlitar från 1. en obemannad insamlingsplats eller mobil bemannad insamlingsplats där kommunen eller den som kommunen anlitar tar emot avfall, eller 2. en fastighet där avfallet har producerats. Förordning (2020:937).


23 § I fråga om farligt avfall som har producerats av hushåll ska uppgifter enligt 2 §, i stället för den tidpunkt som anges där, antecknas senast två dagar efter att avfallet har lämnats till en behandlare. Uppgifterna får lämnas vid den senare tidpunkten endast om avfallet transporteras direkt till en behandlare från 1. en obemannad insamlingsplats eller mobil bemannad insamlingsplats där kommunen eller den som kommunen anlitar tar emot avfall, eller 2. en fastighet där avfallet har producerats. Förordning (2020:937).


För insamlare 24 § I fråga om farligt avfall som har producerats av hushåll gäller skyldigheten att anteckna i 3 § 1 och skyldigheten att lämna uppgifter till avfallsregistret i 11 § inte insamling på en återvinningscentral eller en obemannad eller mobil bemannad insamlingsplats. Undantaget gäller endast när kommunen eller den som kommunen anlitar tar emot avfall som lämnas 1. av hushåll, eller 2. av en transportör som transporterar avfall från


a) en obemannad insamlingsplats eller mobil bemannad insamlingsplats där kommunen eller den som kommunen anlitar tar emot avfall, eller b) en fastighet där avfallet har producerats. Förordning (2020:937).


7 kap. Uppgifter om avfallshantering Uppgifter om insamling av kommunalt avfall


1 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Kommunen ska senast den 30 juni varje år lämna uppgifter till Naturvårdsverket om det avfall som samlats in av kommunen under föregående kalenderår eller rapporterats enligt 2 §. Informationen ska innehålla uppgifter om avfallets sammansättning, ursprung och vikt i kilogram.


Första stycket gäller inte uppgifter om sådant avfall som kommunen har lämnat till ett insamlingssystem enligt 1. förordningen (2018:1462) om producentansvar för förpackningar, 2. förordningen (2005:220) om retursystem för plastflaskor och metallburkar, eller 3. förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. Förordning (2020:1302).


1 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Kommunen ska senast den 30 juni varje år lämna uppgifter till Naturvårdsverket om det avfall som samlats in av kommunen under föregående kalenderår eller rapporterats enligt 2 §. Informationen ska innehålla uppgifter om avfallets sammansättning, ursprung och vikt i kilogram.


Första stycket gäller inte uppgifter 1. om sådant avfall som kommunen har lämnat till en producentansvarsorganisation som är godkänd enligt 56 § förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning, eller 2. som kommunen har lämnat till Naturvårdsverket enligt förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar. Förordning (2022:1307).


1 §  /Träder i kraft I:2024-12-31/ Kommunen ska senast den 30 juni varje år lämna uppgifter till Naturvårdsverket om det avfall som samlats in av kommunen under föregående kalenderår eller rapporterats enligt 2 §. Informationen ska innehålla uppgifter om avfallets sammansättning, ursprung och vikt i kilogram.


Första stycket gäller inte uppgifter 1. om sådant avfall som kommunen har lämnat till en producentansvarsorganisation a) som är godkänd enligt 56 § förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning, eller b) enligt förordningen (2021:1001) om producentansvar för fiskeredskap, eller 2. som kommunen har lämnat till Naturvårdsverket enligt förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar. Förordning (2022:1308).


2 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Den som yrkesmässigt samlar in kommunalt avfall ska senast den 28 februari varje år lämna information till kommunen om det avfall som insamlaren har samlat in i kommunen under föregående kalenderår. Informationen ska innehålla uppgifter om avfallets sammansättning, ursprung och vikt i kilogram.


Första stycket gäller inte uppgifter om sådant avfall som omfattas av 1. förordningen (2018:1462) om producentansvar för förpackningar, 2. förordningen (2005:220) om retursystem för plastflaskor och metallburkar, eller 3. förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. Förordning (2020:1302).


2 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som yrkesmässigt samlar in kommunalt avfall ska senast den 28 februari varje år lämna information till kommunen om det avfall som insamlaren har samlat in i kommunen under föregående kalenderår. Informationen ska innehålla uppgifter om avfallets sammansättning, ursprung och vikt i kilogram.


Första stycket gäller inte uppgifter om sådant avfall som omfattas av 1. förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar, eller 2. förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning. Förordning (2022:1307).


2 §  /Träder i kraft I:2024-12-31/ Den som yrkesmässigt samlar in kommunalt avfall ska senast den 28 februari varje år lämna information till kommunen om det avfall som insamlaren har samlat in i kommunen under föregående kalenderår. Informationen ska innehålla uppgifter om avfallets sammansättning, ursprung och vikt i kilogram.


Första stycket gäller inte uppgifter om sådant avfall som omfattas av 1. förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar, 2. förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning, eller 3. förordningen (2021:1001) om producentansvar för fiskeredskap. Förordning (2022:1308).


Uppgifter om transport av avfall från Sverige för behandling 3 § Den som från Sverige låter transportera spillolja för behandling ska för varje typ av avfall senast den 31 mars varje år lämna uppgifter till Naturvårdsverket om 1. vikten i kilogram på det avfall som har transporterats till en behandlare i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), 2. vikten i kilogram på det avfall som har transporterats till en behandlare i ett land utanför EES, 3. de behandlingsmetoder som har använts, och 4. resultatet av behandlingen, om det krävs enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 10 §. Uppgifterna om 1 och 2 ska avse föregående kalenderår.


4 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Den som från Sverige låter transportera kommunalt avfall eller icke-farligt bygg- och rivningsavfall som består av annat än naturligt förekommande material som omfattas av avfallstyp 17 05 04 i bilaga 3, ska senast den 31 mars varje år till Naturvårdsverket lämna uppgifter om 1. vikten i kilogram på det avfall som har transporterats för behandling till ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), 2. vikten i kilogram på det avfall som har exporterats för behandling till ett land utanför EES, och 3. hur det avfall som avses i 1 och 2 har behandlats.


Uppgifterna om 1 och 2 ska avse föregående kalenderår. Första stycket gäller inte avfall som omfattas av förordningen (2018:1462) om producentansvar för förpackningar, förordningen (2005:220) om retursystem för plastflaskor och metallburkar eller förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning.


4 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som från Sverige låter transportera kommunalt avfall eller icke-farligt bygg- och rivningsavfall som består av annat än naturligt förekommande material som omfattas av avfallstyp 17 05 04 i bilaga3, ska senast den 31 mars varje år till Naturvårdsverket lämna uppgifter om 1. vikten i kilogram på det avfall som har transporterats för behandling till ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), 2. vikten i kilogram på det avfall som har exporterats för behandling till ett land utanför EES, och 3. hur det avfall som avses i 1 och 2 har behandlats.


Uppgifterna om 1 och 2 ska avse föregående kalenderår. Första stycket gäller inte avfall som omfattas av förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar eller förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning. Förordning (2022:1307).


Uppgifter om behandling av elavfall 5 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Den som yrkesmässigt behandlar konsumentelavfall ska, utöver det som anges i 6 kap. 5 §, anteckna uppgifter om 1. vikten i kilogram på det avfall som har transporterats för behandling till ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), 2. vikten i kilogram på det avfall som har exporterats för behandling till ett land utanför EES, och 3. hur det avfall som avses i 1 och 2 har behandlats.


Uppgifterna ska vara specificerade i de kategorier elutrustning som anges i 21 § förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. Anteckningarna ska sparas i minst tre år.


5 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som yrkesmässigt behandlar konsumentelavfall ska, utöver det som anges i 6 kap. 5 §, anteckna uppgifter om 1. vikten i kilogram på det avfall som har transporterats för behandling till ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), 2. vikten i kilogram på det avfall som har exporterats för behandling till ett land utanför EES, och 3. hur det avfall som avses i 1 och 2 har behandlats.


Uppgifterna ska vara specificerade i de kategorier elutrustning som anges i 21 § förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning.


Anteckningarna ska sparas i minst tre år. Förordning (2022:1307). 6 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Den som behandlar annat elavfall än konsumentelavfall ska senast den 31 mars varje år lämna uppgifter till Naturvårdsverket om 1. vikten i kilogram på det avfall som har transporterats för behandling till ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), 2. vikten i kilogram på det avfall som har exporterats för behandling till ett land utanför EES, och 3. uppgifterna som antecknats enligt 6 kap. 5 §.


Av uppgifterna ska vikten i kilogram framgå på det avfall som kan hänföras till var och en av de kategorier elutrustning som anges i 21 § förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning.


Uppgifter enligt första stycket ska inte avse avfall som 1. tidigare har behandlats av någon annan, och 2. har mottagits från någon som är rapporteringsskyldig enligt 31 eller 63 § i nämnda förordning.


6 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som behandlar annat elavfall än konsumentelavfall ska senast den 31 mars varje år lämna uppgifter till Naturvårdsverket om 1. vikten i kilogram på det avfall som har transporterats för behandling till ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), 2. vikten i kilogram på det avfall som har exporterats för behandling till ett land utanför EES, och 3. uppgifterna som antecknats enligt 6 kap. 5 §.


Av uppgifterna ska vikten i kilogram framgå på det avfall som kan hänföras till var och en av de kategorier elutrustning som anges i 21 § förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning.


Uppgifter enligt första stycket ska inte avse avfall som 1. tidigare har behandlats av någon annan, och 2. har mottagits från någon som är rapporteringsskyldig enligt 63 eller 78 § i nämnda förordning. Förordning (2022:1307).


Uppgifter om behandling av icke-farligt avfall 7 § Den som yrkesmässigt behandlar icke-farligt avfall ska för varje typ av avfall 1. senast två arbetsdagar efter att avfallet tas emot, anteckna uppgifter om a) vem som senast hanterade avfallet på annat sätt än genom att transportera eller lasta om det och på vilken plats avfallet hanterades, b) datum för mottagandet, och c) avfallets vikt i kilogram, och 2. när avfallet har behandlats, anteckna uppgifter om a) avfallets vikt i kilogram, b) den plats där avfallet har behandlats, c) de behandlingsmetoder som har använts, och d) den mängd produkter och material i kilogram som har upphört att vara avfall efter att ha förberetts för återanvändning, materialåtervunnits eller återvunnits på annat sätt.


Uppgifter enligt första stycket 2 ska sammanställas kvartalsvis senast den sista dagen i januari, april, juli och oktober månad för det närmast föregående kvartalet.


Anteckningarna ska sparas i minst tre år. Möjlighet att ta del av uppgifter


8 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Den som har antecknat uppgifter enligt 5 § ska ge den som är skyldig att rapportera enligt 56 § förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning möjlighet att ta del av uppgifterna, om den rapporteringsskyldiga begär det.


Den som har antecknat uppgifter enligt 7 § ska ge en tidigare avfallsinnehavare och tillsynsmyndigheten möjlighet att ta del av uppgifterna, om den tidigare innehavaren eller myndigheten begär det.


8 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Den som har antecknat uppgifter enligt 5 § ska ge den som är skyldig att rapportera enligt 63 § förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning möjlighet att ta del av uppgifterna, om den rapporteringsskyldiga begär det.


Den som har antecknat uppgifter enligt 7 § ska ge en tidigare avfallsinnehavare och tillsynsmyndigheten möjlighet att ta del av uppgifterna, om den tidigare innehavaren eller myndigheten begär det. Förordning (2022:1307).


Lämna uppgifter till Naturvårdsverket 9 § Den som vidtar avfallsförebyggande åtgärder och den som producerar eller på annat sätt hanterar avfall ska på Naturvårdsverkets begäran lämna de uppgifter som myndigheten behöver för att rapportera i enlighet med direktiv 2008/98/EG eller förordning 2150/2002. Uppgifterna ska lämnas inom den tid och på det sätt som Naturvårdsverket bestämmer. Bemyndigande för Naturvårdsverket


10 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om vilka uppgifter som ska lämnas enligt 1-4 och 6 §§ och hur uppgifterna ska lämnas.


Rapportering till EU 11 § Naturvårdsverket ska rapportera till 1. Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 37 i direktiv 2008/98/EG, och 2. Europeiska kommissionen (Eurostat) i enlighet med förordning 2150/2002.


12 § Regeringskansliet fullgör de skyldigheter om information till kommissionen som anges i artikel 7.2 i direktiv 2008/98/EG.


13 § Naturvårdsverket ska fullgöra de skyldigheter om information till kommissionen som anges i 1. artikel 7.3 i direktiv 2008/98/EG, och 2. artikel 18 i förordning (EU) 2017/852.


Innan Naturvårdsverket informerar enligt första stycket 2 ska verket ge Kemikalieinspektionen tillfälle att yttra sig.


14 § Naturvårdsverket ska lämna de upplysningar som avses i artikel 21 i Minamatakonventionen om kvicksilver av den 19 januari 2013 till det sekretariat som har upprättats i enlighet med konventionen.


Innan Naturvårdsverket lämnar uppgifter enligt första stycket ska verket ge Kemikalieinspektionen tillfälle att yttra sig.


15 § Kemikalieinspektionen ska ge Naturvårdsverket det underlag som behövs för att Naturvårdsverket ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt 13 och 14 §§.


8 kap. Införsel och utförsel av avfall Krav enligt förordning (EG) nr 1013/2006


1 § Sådant avfall som avses i någon av bilagorna IV och IV A till förordning (EG) nr 1013/2006 får importeras eller på annat sätt föras in till Sverige endast om den som för in avfallet kan visa att avfallet kommer att tas om hand av någon som för sin hantering av avfallet har de tillstånd eller har gjort de anmälningar som krävs enligt föreskrifter meddelade med stöd av 9 kap. 6 § miljöbalken.


2 § Naturvårdsverket är 1. den behöriga myndighet som avses i artikel 5 i Baselkonventionen om kontroll av gränsöverskridande transporter och slutligt omhändertagande av farligt avfall (SÖ 1991:22), 2. den behöriga myndighet som avses i artikel 53 och det kontaktorgan som avses i artikel 54 i förordning (EG) nr 1013/2006, och 3. den behöriga myndighet som avses i artikel 17 i förordning (EU) 2017/852.


3 § Om Naturvårdsverket i sin egenskap av behörig myndighet enligt 2 § 1 eller 2 får kännedom om eller handlägger ett ärende om en avfallstransport som omfattas av förordning (EG) nr 1013/2006, ska verket underrätta den berörda länsstyrelse och den berörda kommunala nämnd som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet.


Naturvårdsverket ska underrätta Kemikalieinspektionen om uppgifter som Naturvårdsverket får i sin egenskap av behörig myndighet enligt 2 § 3.


4 § Bestämmelser om transportdokument för gränsöverskridande transporter av avfall finns i artiklarna 4 och 16 i förordning (EG) nr 1013/2006.


5 § Naturvårdsverket får med Finland och Danmark ingå sådana bilaterala överenskommelser som avses i artikel 30 i förordning (EG) nr 1013/2006.


6 § Naturvårdsverket får meddela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av en överenskommelse som avses i 5 §.


Gränsöverskridande transporter av elutrustning som kan antas vara avfall 7 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Om elutrustning som avses i förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning är avsedd att transporteras ut från Sverige och kan antas vara avfall med hänsyn till att den är begagnad, dess skick, hur väl den fungerar, hur den är lastad eller förpackad eller andra omständigheter, ska utrustningen anses vara avfall. Detta gäller dock inte om den som innehar utrustningen visar 1. dokument som styrker att äganderätten till utrustningen har övergått eller kommer att övergå till den som utrustningen ska transporteras till och där det anges att utrustningen är fullt fungerande och är avsedd för återanvändning, 2. dokument som styrker att utrustningens funktion har testats och att förekomsten av farliga ämnen i utrustningen har kontrollerats och utvärderats och där resultaten av testerna, kontrollen och utvärderingen framgår, 3. att de dokument som avses i 2 på ett säkert sätt är fästa på utrustningen eller på den förpackning som utrustningen finns i, 4. att utrustningen har ett ändamålsenligt skydd mot skador under transport, lastning och lossning och i övrigt är ändamålsenligt lastad, 5. dokument som styrker att den som transporten utförs för har intygat att utrustningen inte är avfall och har tagit på sig ansvaret för att transporten är förenlig med gällande regelverk, och 6. alla nödvändiga transportdokument i övrigt.


7 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Om elutrustning som avses i förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning är avsedd att transporteras ut från Sverige och kan antas vara avfall med hänsyn till att den är begagnad, dess skick, hur väl den fungerar, hur den är lastad eller förpackad eller andra omständigheter, ska utrustningen anses vara avfall. Detta gäller dock inte om den som innehar utrustningen visar 1. dokument som styrker att äganderätten till utrustningen har övergått eller


kommer att övergå till den som utrustningen ska transporteras till och där det anges att utrustningen är fullt fungerande och är avsedd för återanvändning, 2. dokument som styrker att utrustningens funktion har testats och att förekomsten av farliga ämnen i utrustningen har kontrollerats och utvärderats och där resultaten av testerna, kontrollen och utvärderingen framgår, 3. att de dokument som avses i 2 på ett säkert sätt är fästa på utrustningen eller på den förpackning som utrustningen finns i, 4. att utrustningen har ett ändamålsenligt skydd mot skador under transport, lastning och lossning och i övrigt är ändamålsenligt lastad, 5. dokument som styrker att den som transporten utförs för har intygat att utrustningen inte är avfall och har tagit på sig ansvaret för att transporten är förenlig med gällande regelverk, och 6. alla nödvändiga transportdokument i övrigt. Förordning (2022:1307).


8 § Kraven på dokument för att visa att elutrustning inte är avfall enligt 7 § 1-3 gäller inte om den som transporterar utrustningen visar att den transporteras inom ramen för ett avtal mellan transportens avsändare och en mottagare som tidigare har sålt eller på annat sätt har tillhandahållit utrustningen eller är någon som agerar för dennes räkning. Dessutom ska den som transporterar utrustningen visa att 1. transporten innebär att utrustningen med stöd av en garantibestämmelse eller bestämmelser i svensk rätt skickas tillbaka till mottagaren för reparation eller annan åtgärd som syftar till att den ska kunna användas igen, 2. utrustningen är avsedd för yrkesmässig användning, och a) utrustningen skickas till mottagaren för renovering eller reparation enligt avtalet med syftet att utrustningen ska användas igen, och b) mottagaren finns i ett land som omfattas av OECD-rådets beslut C(2001)107/slutligt rörande revidering av beslut C(92)39/slutligt om kontroll av gränsöverskridande transporter av avfall avsett för återvinning, eller 3. utrustningen är begagnad, trasig och avsedd för yrkesmässig användning, och a) utrustningen skickas till mottagaren för en analys av vad som är orsaken till att utrustningen är trasig, och b) det endast är mottagaren som kan utföra en sådan analys.


9 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Dokumentationen av de tester och kontroller som avses i 7 § 2 ska innehålla uppgift om 1. vilken typ av elutrustning som dokumentationen avser, 2. den kategori enligt 21§ förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning som utrustningen ingår i, 3. utrustningens identifieringsnummer, om det finns, 4. utrustningens tillverkningsår, om det är känt, 5. vilka typer av tester och kontroller som har utförts, 6. datum när testerna och kontrollerna utfördes, 7. namnet på den som har utfört testerna och kontrollerna, och 8. adressen till den som har utfört testerna och kontrollerna.


9 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Dokumentationen av de tester och kontroller som avses i 7 § 2 ska innehålla uppgift om 1. vilken typ av elutrustning som dokumentationen avser, 2. den kategori enligt 21 § förordningen (2022:1276) om producentansvar för elutrustning som utrustningen ingår i, 3. utrustningens identifieringsnummer, om det finns, 4. utrustningens tillverkningsår, om det är känt, 5. vilka typer av tester och kontroller som har utförts, 6. datum när testerna och kontrollerna utfördes, 7. namnet på den som har utfört testerna och kontrollerna, och 8. adressen till den som har utfört testerna och kontrollerna. Förordning (2022:1307).


10 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om vilka tester och kontroller som ska ligga till grund för dokumentationen enligt 7 §.


9 kap. Kommunala föreskrifter, avfallsplaner och avfallsförebyggande program Bemyndigande för kommunen


1 § Kommunen får meddela föreskrifter om 1. hur utrymmen, behållare och andra anordningar för hantering av avfall ska vara beskaffade och skötas, 2. att vissa slag av avfall ska förvaras och transporteras skilt från annat avfall, 3. skyldighet att i fråga om förvaring och transport av avfall vidta andra åtgärder som är nödvändiga av återanvändnings- eller återvinningsskäl eller av andra hälso- eller miljöskäl, 4. att den som bedriver en yrkesmässig verksamhet inom kommunen där annat avfall än sådant avfall som kommunen ansvarar för enligt 15 kap. 20 § miljöbalken produceras ska lämna de uppgifter om arten, sammansättningen, mängden eller hanteringen av avfallet som behövs som underlag för kommunens renhållningsordning, och 5. hur en anmälan enligt 5 kap. 15 § ska göras.


2 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Kommunen får meddela ytterligare föreskrifter om hanteringen av det avfall som kommunen ansvarar för enligt 15 kap. 20 § miljöbalken.


2 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Kommunen får meddela ytterligare föreskrifter om hanteringen av det avfall som kommunen ansvarar för enligt 15 kap. 20 och 20 a §§ miljöbalken. Förordning (2022:1307).


3 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ Föreskrifter enligt 1 § 1-3 och 2 § får inte avse hantering av avfall som en producent eller producentansvarsorganisation hanterar enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 15 kap. 12-15 §§ miljöbalken.


Föreskrifter enligt 1 § 1 får inte avse hur mottagnings- och behandlingsanordningar för avfall i hamnar ska vara beskaffade och skötas. Förordning (2021:1008).


3 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ Föreskrifter enligt 1 § 1-3 och 2 § får inte avse hantering av avfall som en producent eller producentansvarsorganisation hanterar enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 15 kap. 12-15 §§ miljöbalken.


Föreskrifter enligt 1 § 1 får inte avse hur mottagnings- och behandlingsanordningar för avfall i hamnar ska vara beskaffade och skötas.


Föreskrifter enligt 1 § 1 får inte heller hindra en fastighetsägare från att bekosta ett dyrare system för insamling av förpackningsavfall än det som kommunen tillhandahåller, om insamlingssystemet 1. uppfyller kraven på fastighetsnära insamling i 6 kap. 3 eller 4 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar, 2. leder till ett återvinningsresultat som är likvärdigt med den kommunala avfallshanteringen, och 3. inte försvårar kommunens separata insamling av förpackningsavfallet. Förordning (2022:1307).


Kommunala avfallsplaner 4 §  /Upphör att gälla U:2023-01-01/ En kommunal avfallsplan ska innehålla ett särskilt avsnitt om förpackningar och platser för insamling av förpackningsavfall. Planen ska även innehålla uppgifter om åtgärder för att förebygga att förpackningsavfall uppstår och åtgärder för att främja återanvändning av förpackningar.


Första stycket gäller inte sådana flaskor eller burkar som omfattas av förordningen (2005:220) om retursystem för plastflaskor och metallburkar.


4 §  /Träder i kraft I:2023-01-01/ En kommunal avfallsplan ska innehålla ett särskilt avsnitt om förpackningar och platser för insamling av förpackningsavfall. Planen ska även innehålla uppgifter om åtgärder för att förebygga att förpackningsavfall produceras och åtgärder för att främja återanvändning av förpackningar.


Planen ska dock inte omfatta sådana flaskor eller burkar som ingår i ett retursystem och omfattas av förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar. Förordning (2022:1307).


5 § En kommunal avfallsplan ska innehålla ett särskilt avsnitt om returpapper och platser för insamling av returpapper. Planen ska även innehålla åtgärder för att förebygga att returpapper uppstår.


6 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om 1. vad den kommunala renhållningsordningens avfallsplan ska innehålla, och 2. skyldighet för kommunerna att lämna information om a) hanteringen av avfall och om innehållet i avfallsplanen, och b) avfallsförebyggande åtgärder till hushållen. 7 § Kommunen ska skicka en kopia av sin avfallsplan till länsstyrelsen.


8 § Uppgifterna i avfallsplanen ska ses över minst vart fjärde år och uppdateras vid behov.


När avfallsplanen ändras ska kommunen genast underrätta länsstyrelsen om ändringen. 9 § Länsstyrelsen ska sammanställa de kommunala avfalls- planerna och lämna sammanställningen till Naturvårdsverket.


10 § Naturvårdsverket får meddela föreskrifter om 1. hur sammanställningen enligt 9 § ska utformas samt hur och när den ska överlämnas, och 2. skyldighet för kommunerna att underrätta Naturvårdsverket om a) avfallsförebyggande åtgärder, b) den avfallshantering som bedrivs, och c) resultatet av avfallshanteringen jämfört med avfallsplanen.


Nationell avfallsplan och nationellt avfallsförebyggande program 11 § Naturvårdsverket ska se till att det finns en nationell avfallsplan och ett nationellt avfallsförebyggande program som uppfyller kraven i artiklarna 28-30 i direktiv 2008/98/EG. Naturvårdsverket ska fortlöpande uppdatera planen och programmet för att hålla dem aktuella.


När planen och programmet tas fram eller uppdateras ska Natur- vårdsverket 1. på lämpligt sätt ge företrädare för länsstyrelserna, kommunerna och näringslivet tillfälle att yttra sig, 2. följa direktivets krav i artikel 31 i fråga om allmänhetens medverkan, 3. följa direktivets krav i artikel 32 i fråga om samarbete med övriga berörda medlemsstater och med Europeiska kommissionen, och 4. informera kommissionen i enlighet med artikel 33 i direktivet.


Strategiska miljöbedömningar 12 § Bestämmelser om strategiska miljöbedömningar av planer och program finns i 6 kap. miljöbalken och i miljöbedömningsförordningen (2017:966).


10 kap. Tillsyn och avgifter 1 § Tillsynsmyndigheten ska för verksamheter som yrkesmässigt samlar in eller transporterar avfall särskilt kontrollera 1. varifrån avfallet kommer, 2. avfallets typ och mängd, 3. var avfallet ska lämnas efter insamlingen eller transporten, och 4. att hanteringen av avfall uppfyller kraven i 15 kap. 11 § miljöbalken. Förordning (2022:361).


2 § Bestämmelser om tillsyn finns i 26 kap. miljöbalken och i miljötillsynsförordningen (2011:13). Bestämmelser om det tillsynsansvar som hör samman med denna förordning finns i 26 kap. 3 § tredje stycket miljöbalken samt i 2 kap. 4, 29 och 30 §§ miljötillsynsförordningen. Förordning (2022:361).


3 § Tillsynsmyndigheterna ska samråda med Tullverket i frågor som rör tillsynen över att förordning (EG) nr 1013/2006 följs. Förordning (2022:361).


4 § Bestämmelser om avgifter finns i 27 kap. miljöbalken och i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken. Förordning (2022:361). 5 § Har upphävts genom förordning (2022:361).


1 § Bestämmelser om straff finns i 29 kap. miljöbalken. Bestämmelser om miljösanktionsavgifter finns i förordningen (2012:259) om miljösanktionsavgifter.


Bestämmelser om ansvar och förverkande på grund av transporter i strid med förordning (EG) nr 1013/2006 finns i 29 kap. 12 § miljöbalken och i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Förordning (2022:361).


2 § Bestämmelser om överklagande finns i 19 kap. 1 § miljöbalken samt i 1 kap. 2 § och 5 kap. lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar. Förordning (2022:361).


Övergångsbestämmelser 2020:614 1. Denna förordning träder i kraft den 1 augusti 2020.


2. Genom förordningen upphävs avfallsförordningen (2011:927). 3. Bestämmelsen i 3 kap. 1 § tillämpas första gången i fråga om avfall som samlas in efter utgången av december 2023. Förordning (2020:817). 4. Bestämmelsen i 3 kap. 2 § tillämpas första gången i fråga om förpackningsavfall


som uppkommer efter utgången av december 2022. Förordning (2020:817). 5. Bestämmelsen i 3 kap. 3 § tillämpas första gången i fråga om returpapper som uppkommer efter utgången av december 2021. 6. Bestämmelserna i 6 kap. 9-16 §§ tillämpas första gången i fråga om uppgifter om farligt avfall som antecknats efter den 31 oktober 2020.


7. Bestämmelserna i 7 kap. 1-4 §§ tillämpas första gången i fråga om uppgifter som avser kalenderåret 2021. 2020:1302


Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2021 i fråga om 5 kap. 5 och 7 a §§ och i övrigt den 1 januari 2022.


2022:1307 1. Denna förordning träder i kraft den 8 augusti 2022 i fråga om 1 kap. 19 § och i övrigt den 1 januari 2023. 2. Bestämmelserna i 3 kap. 4 a § tillämpas första gången i fråga om avfall som produceras efter utgången av 2023. 3. Bestämmelserna i 3 kap. 4 d och 4 e §§ tillämpas första gången på förpackningsavfall som produceras på serveringsställen eller vid en offentlig tillställning efter utgången av 2023. 4. Bestämmelsen i 3 kap. 4 f § tillämpas första gången på förpackningsavfall som produceras på sådana populära platser som avses i 6 kap. 8 § förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar efter utgången av 2025. 5. Den som har förpackningsavfall i ett hushåll ska till utgången av 2023, i stället för att lämna det till ett insamlingssystem enligt 3 kap. 4 b § 2, lämna avfallet till ett insamlingssystem som producenterna tillhandahåller enligt punkt 14 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar. 6. Den som har förpackningsavfall som har producerats i samband med en verksamhet ska till utgången av 2023, i stället för att lämna det enligt 3 kap. 4 c §, lämna avfallet till ett insamlingssystem som producenterna tillhandahåller enligt punkt 14 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till förordningen (2022:1274) om producentansvar för förpackningar.


2022:1871 1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2024. 2. Förordningen ska tillämpas på ansökningar om dispens enligt 3 kap. 13 b och 15 b §§ som lämnas in efter den 22 december 2022. Bilaga 1


Hantering som utgör återvinning R 1 Användning främst som bränsle eller annan energikälla.


Detta omfattar även förbränningsanläggningar som förbränner kommunalt fast avfall om anläggningens energieffektivitet uppgår till 1. minst 0,60, om anläggningen före den 1 januari 2009 har tagits i drift och omfattas av en anmälan eller ett tillstånd enligt miljöprövningsförordningen (2013:251) eller motsvarande äldre bestämmelser, och 2. minst 0,65, om anläggningen omfattas av en anmälan som har gjorts eller ett tillstånd som har getts efter den 31 december 2008 enligt miljöprövningsförordningen eller motsvarande äldre bestämmelser.


En förbränningsanläggnings energieffektivitet ska beräknas med en formel enligt de anvisningar som finns efter R 13 i denna bilaga.


R 2 Återställande eller regenerering av lösningsmedel. R 3 Materialåtervinning eller återställande av organiska ämnen som inte används som lösningsmedel.


Detta omfattar 1. förberedelse för återanvändning, 2. kompostering och andra biologiska omvandlingsprocesser, 3. förgasning och pyrolys med utnyttjande av komponenterna som kemikalier, och 4. återvinning av organiskt material för återfyllnadsändamål.


R 4 Materialåtervinning eller återställande av metaller eller metallföreningar. Detta omfattar förberedelse för återanvändning.


R 5 Materialåtervinning eller återställande av andra oorganiska material. Detta omfattar 1. förberedelse för återanvändning, 2. materialåtervinning av oorganiska byggnadsmaterial, 3. återvinning av oorganiskt material för återfyllnadsändamål, och 4. jordtvätt som resulterar i återvinning av jorden.


R 6 Regenerering av syror eller baser. R 7 Återvinning av komponenter som används för att minska föroreningar.


R 8 Återvinning av katalysatorkomponenter. R 9 Omraffinering av olja eller annan återanvändning av olja.


R 10 Markspridning med positiva effekter på jordbruket eller ekologin. R 11 Användning av avfall som har uppkommit genom någon sådan hantering som avses i R 1-R 10.


R 12 Utväxling av avfall som ska bli föremål för någon sådan hantering som avses i R 1-R 11. Detta omfattar - om hanteringen inte lämpligen kan hänföras till någon av R 1-R 11 - inledande hantering före återvinning, inklusive förbehandling (t.ex. demontering, sortering, krossning, komprimering, pelletering, torkning, fragmentering, konditionering, omförpackning, separering, sammansmältning eller blandning för överlämnande till någon sådan hantering som avses i R 1-R 11).


R 13 Lagring av avfall före någon sådan hantering som avses i R 1-R 12. Detta omfattar inte tillfällig lagring, före insamling, på den plats där avfallet har uppkommit.


Formel för beräkning av energieffektivitet enligt R 1 En förbränningsanläggnings energieffektivitet enligt R 1 ska beräknas med formeln energieffektivitet = ((Ep - (Ef + Ei)) / (0,97 * (Ew + Ef)) * CCF.


Beräkningen ska göras i enlighet med det som är bästa tillgängliga teknik vid förbränning av avfall. I formeln är talet 0,97 den faktor som motsvarar energiförlusterna på grund av bottenaska och strålning. För de övriga parametrarna i formeln gäller följande.


Ep Den energi som förbränningsanläggningen årligen producerar i form av värme eller elektricitet beräknad genom att energin i form av elektricitet multipliceras med 2,6 och den värme som produceras för ett kommersiellt ändamål multipliceras med 1,1 (gigajoule/år).


Ef Den årliga energitillförseln till förbränningsanläggningens system från sådana bränslen som bidrar till produktionen av ånga (gigajoule/år).


Ew Den energi som kan utvinnas från det behandlade avfallet i förbränn- ingsanläggningen under ett år beräknad utifrån avfallets effektiva värmevärde (gigajoule/år). Ei Den energi som tillförts anläggningen under ett år bortsett från Ew och Ef (gigajoule/år).


Tm Ett dygns medeltemperatur beräknad som medelvärdet av dygnets högsta och lägsta temperatur.


HDDd Graddagsvärdet för ett enskilt dygn. Om medeltemperaturen (Tm) för dygnet är högre än 15 grader Celsius ska det dygnets graddagsvärde fastställas till 0. Om medeltemperaturen för dygnet är lägre än eller lika med 15 grader Celsius ska den dagens graddagsvärde beräknas som differensen mellan 18 grader Celsius och dygnets medeltemperatur (Tm).


HDDå Förbränningsanläggningens årliga graddagsvärde beräknad som summan av de dagliga graddagsvärdena (HDDd) för alla dygn under ett kalenderår på den plats där anläggningen ligger.


HDD Förbränningsanläggningens graddagsvärde för uppvärmning beräknad som ett genomsnitt av de årliga graddagsvärdena (HDDå) för anläggningen under en period om 20 kalenderår i följd före det kalenderår för vilket klimatkorrigeringsfaktorn (CCF) beräknas. Beräkningen ska grunda sig på de klimatförhållanden som råder där anläggningen finns.


CCF Förbränningsanläggningens klimatkorrigeringsfaktor, som 1. när beräkningen avser tid före den 1 januari 2030 och anläggningen har tagits i drift och fått tillstånd före den 1 september 2015 ska bestämmas a) till värdet 1, om värdet på HDD för anläggningen är större än eller lika med 3 350, b) till värdet 1,25 om värdet på HDD för anläggningen är mindre än eller lika med 2 150, eller


c) enligt formeln CCF = - ((0,25/1 200) * HDD) + 1,698, om värdet på HDD för anläggningen är större än 2 150 och mindre än 3 350 (det beräknade värdet på CCF ska avrundas till tre decimaler), och 2. när beräkningen avser en anläggning som har tagits i drift och fått till-stånd efter den 31 augusti 2015 eller när beräkningen avser tid efter den 31 december 2029 ska bestämmas a) till värdet 1, om HDD är större än eller lika med 3 350, b) till värdet 1,12, om HDD är mindre än eller lika med 2 150, eller c) enligt formeln CCF = - ((0,12/1 200) * HDD) + 1,335, om HDD är större än 2 150 och mindre än 3 350 (det beräknade värdet på CCF ska avrundas till tre decimaler). Bilaga 2


Hantering som utgör bortskaffande D 1 Deponering på eller under markytan.


D 2 Behandling i markbädd. Detta omfattar t.ex. biologisk nedbrytning av flytande avfall och slam i jord eller liknande.


Detta omfattar t.ex. insprutning av pumpbart avfall i källor, saltgruvor eller naturligt förekommande förvaringsrum och liknande.


D 4 Invallning. Detta omfattar t.ex. placering av flytande avfall och slam i dagbrott, dammar eller laguner och liknande.


D 5 Särskilt utformad markdeponering. Detta omfattar t.ex. placering i inklädda, separata förvaringsutrymmen som är täckta och avskilda från varandra och från den omgivande miljön. D 6 Utsläpp till andra vatten än hav och oceaner.


D 7 Utsläpp till hav eller oceaner. Detta omfattar även deponering under havsbotten.


D 8 Biologisk behandling som inte omfattas av någon annan punkt i denna bilaga och som leder till en slutprodukt i form av en förening eller blandning som bortskaffas med någon sådan hantering som anges i D 1-D 12.


D 9 Fysikalisk kemisk behandling som inte omfattas av någon annan punkt i denna bilaga och som leder till en slutprodukt i form av en förening eller blandning som bortskaffas med någon sådan hantering som anges i D 1-D 12 (t.ex. avdunstning, torkning eller kalcinering).


D 10 Förbränning på land. D 11 Förbränning till havs.


D 12 Permanent lagring. Detta omfattar t.ex. placering av behållare i en gruva och liknande.


D 13 Sammansmältning eller blandning före en hantering som anges i D 1-D 12. Detta omfattar - om hanteringen inte lämpligen kan hänföras till någon av D 1-D 12 - inledande hantering före bortskaffande, inklusive förbehandling (t.ex. sortering, krossning, komprimering, pelletering, torkning, fragmentering, konditionering eller separering för överlämnande till något sådant bortskaffande som anges i D 1-D 12).


D 14 Omförpackning före något sådant bortskaffande som anges i D 1-D 13. D 15 Lagring före något sådant bortskaffande som anges i D 1- D 14.


Detta omfattar inte tillfällig lagring, före insamling, på den plats där avfallet har uppkommit. Bilaga 3


Avfallstyper Denna bilaga innehåller en förteckning över olika typer av avfall. För varje avfallstyp anges en sexsiffrig avfallskod. Avfallskoder som är markerade med en asterisk (*) anger att avfallstypen är farligt avfall. Avfallstyperna är indelade i kapitel (tvåsiffrig kod) och underkapitel (fyrsiffrig kod).


Olika slags avfall som uppkommer vid en och samma anläggning kan behöva identifieras i olika avfallstyper. Uttryck i bilagan


farligt ämne: ett ämne som är klassificerat som farligt till följd av att det uppfyller kriterierna i delarna 2-5 i bilaga I till förordning (EG) nr 1272/2008.


tungmetall: föreningar av antimon, arsenik, kadmium, krom (VI), koppar, bly, kvicksilver, nickel, selen, tellur, tallium och tenn, samt dessa ämnen i metallisk form om de klassificerats som farliga ämnen, övergångsmetaller: föreningar av skandium, vanadin, mangan, kobolt, koppar, yttrium, niob, hafnium, volfram, titan, krom, järn, nickel, zink, zirkonium, molybden och tantal, samt dessa ämnen i metallisk form om de är klassificerade som farliga ämnen,


stabilisering: process som ändrar avfallsbeståndsdelarnas farlighet, varvid farligt avfall omvandlas till icke-farligt avfall,


solidifiering: process där endast avfallets aggregationstillstånd ändras genom tillsatser utan att avfallets kemiska egenskaper påverkas,


delvis stabiliserat avfall: avfall som efter stabiliseringsprocessen fortfarande innehåller farliga beståndsdelar som inte fullständigt omvandlats till icke- farliga beståndsdelar och som kan avges till miljön på kort, medellång eller lång sikt.


01 Avfall från prospektering, ovan- och underjordsbrytning samt fysikalisk och kemisk behandling av mineral


01 01 Avfall från mineralbrytning: 01 01 01 Avfall från brytning av metallhaltiga material.


01 01 02 Avfall från brytning av icke-metallhaltiga material. 01 03 Avfall från fysikalisk och kemisk behandling av metallhaltiga mineral:


01 03 04* Syrabildande gruvavfall från bearbetning av sulfidmalm som enligt 2 kap. 3 § ska anses vara farligt avfall.


01 03 05* Annat gruvavfall som innehåller farliga ämnen och som enligt 2 kap. 3 § ska anses vara farligt avfall.


01 03 06 Annat gruvavfall än det som anges i 01 03 04 och 01 03 05. 01 03 07* Annat avfall som innehåller farliga ämnen från fysikalisk och kemisk behandling av metallhaltiga mineral och som enligt 2 kap. 3 § ska anses vara farligt avfall. 01 03 08 Annat stoft- och partikelformigt avfall än det som anges i 01 03 07.


01 03 09 Annat rödslam från aluminiumoxidproduktion än det som anges i 01 03 10.


01 03 10* Rödslam från aluminiumoxidproduktion som innehåller farliga ämnen och som inte omfattas av 01 03 07* och som enligt 2 kap. 3 § ska anses vara farligt avfall. 01 03 99 Annat avfall än det som anges i 01 03 04-01 03 10.


01 04 Avfall från fysikalisk och kemisk behandling av icke- metallhaltiga mineral:


01 04 07* Avfall som innehåller farliga ämnen från fysikalisk och kemisk behandling av icke-metallhaltiga mineral och som enligt 2 kap. 3 § ska anses vara farligt avfall. 01 04 08 Annat kasserat grus och krossat bergartsmaterial än det som anges i 01 04 07.


01 04 09 Kasserad sand och lera. 01 04 10 Annat stoft- och partikelformigt avfall än det som anges i 01 04 07-01 04 09.


01 04 11 Annat avfall från tillverkning av pottaska och stensalt än det som anges i 01 04 07-01 04 10.


01 04 12 Annat avfall från tvättning och rensning av mineral än det som anges i 01 04 07 och 01 04 11.


01 04 13 Annat avfall från stenhuggning och stensågning än det som anges i 01 04 07-01 04 12. 01 04 99 Annat avfall än det som anges i 01 04 07-01 04 13.


01 05 Borrslam och annat borravfall: 01 05 04 Slam och avfall från borrning efter sötvatten eller i syfte att utvinna värme ur berget.


01 05 05* Oljehaltigt borrslam och annat borravfall som enligt 2 kap. 3 § ska anses vara farligt avfall.


01 05 06* Borrslam och annat borravfall som innehåller farliga ämnen och som enligt 2 kap. 3 § ska anses vara farligt avfall.


01 05 07 Annat barythaltigt borrslam och borravfall än det som anges i 01 05 05 och 01 05 06. 01 05 08 Annat kloridhaltigt borrslam och borravfall än det som anges i 01 05 05 och 01 05 06.


01 05 99 Annat borravfall än det som anges i 01 05 04-01 05 08. 02 Avfall från jordbruk, trädgårdsnäring, vattenbruk, skogsbruk, jakt och fiske samt från bearbetning och beredning av livsmedel 02 01 Avfall från jordbruk, trädgårdsnäring, vattenbruk, skogsbruk, jakt och fiske:


02 01 01 Slam från tvättning och rengöring.


02 01 02 Vävnadsdelar från djur. 02 01 03 Växtdelar.


02 01 04 Plastavfall (utom förpackningar). 02 01 06 Spillning och urin från djur, naturgödsel (även använd halm) samt flytande avfall som samlats upp separat och behandlats utanför produktionsstället. 02 01 07 Skogsbruksavfall.


02 01 08* Avfall som innehåller farliga jordbrukskemikalier och som enligt 2 kap. 3 § ska anses vara farligt avfall. 02 01 09 Annat avfall som innehåller jordbrukskemikalier än det som anges i 02 01 08.


02 01 10 Metallavfall. 02 01 99 Annat avfall än det som anges i 02 01 01-02 01 10.


02 02 Avfall från bearbetning och beredning av kött, fisk och andra livsmedel av animaliskt ursprung:


02 02 01 Slam från tvättning och rengöring. 02 02 02 Vävnadsdelar från djur. 02 02 03 Material som är olämpliga för konsumtion eller beredning.


02 02 04 Slam från avloppsbehandling på produktionsstället. 02 02 99 Annat avfall än det som anges i 02 02 01-02 02 04.


02 03 Avfall från bearbetning och beredning av frukt, grönsaker, spannmål, ätliga oljor, kakao, kaffe och tobak; tillverkning av konserver; tillverkning av jäst och jästextrakt, bearbetning och jäsning av melass:


02 03 01 Slam från tvättning, rengöring, skalning, centrifugering och separering. 02 03 02 Konserveringsmedelsavfall. 02 03 03 Avfall från vätskeextraktion.