context1: Pod pojmom strateški razvoj človeških virov razumemo predvsem identifikacijo in razvoj (rast, povečanje) tistih srednjeročno in dolgoročno potrebnih <strong>sposobnosti</strong> (znanj, veščin, vrednot) in izkustvenih <strong>zmožnosti</strong> zaposlenih, ki so nujen pogoj za doseganje strateških ciljev organizacije. Predstavlja pomemben del celotnega upravljanja s človeškimi viri. Temeljna naloga je, da zagotavlja optimalno poklicno, izobrazbeno in kvalifikacijsko strukturo vseh zaposlenih glede na sedanjo razvitost in strateške cilje organizacije.
context2: Iz faktorja Odprtost za izkušnje sta namenoma izključila vse lastnosti, ki se nanašajo na intelektualne <strong>sposobnosti</strong>. To sta storila zaradi mnenja, da domena osebnosti vključuje tipične vedenjske tendence in ne <strong>zmožnosti</strong>. Intelektualna orientacija je del osebnostne strukture, medtem ko intelektualne zmogljivosti niso (Ashton in Lee, 2007).