Question: Наказовий спосіб дієслова вжито в значенні іншого способу в рядку

Answer: Мама каже, що скільки не дай книжок, а їм усе мало.

Answer: Ви, тату, їдьте, а я швидко наздожену вас і пішки!

Answer: Берімо приклад із дерев: ростімо у височінь життя.

Answer: Хай не зітруться підкови, хай не підіб’ються ваші коні.

Answer: Схаменіться! Будьте люде, бо лихо вам буде.

ukrainian-language-and-literature


Question: Двокрапку треба поставити в реченні *(розділові знаки пропущено)*

Answer: Вже тиха осінь ходить берегами на вербах трусить листячко руде.

Answer: Сашко задихався та зморився більше години вони бігли із Сіроманцем.

Answer: Сонце зайшло степові озера стали на якийсь час темно-червоними.

Answer: Брязне клинок об залізо кайданів піде луна по твердинях тиранів.

Answer: Спочатку Тимко образився і хотів піти потім передумав і залишився.

ukrainian-language-and-literature


Question: Складносурядне речення утвориться, якщо серед варіантів продовження речення «Земля не може жити без сонця …» вибрати

Answer: … і води – цих першооснов життя.

Answer: … яке яскраво світить високо в небі.

Answer: … як квітка без води.

Answer: … тому що все живе загине.

Answer: … а людина – без щастя.

ukrainian-language-and-literature


Question: Відокремленою обставиною ускладнено речення

Answer: Хлопець, упевнений у правильності своєї позиції, довго не міг змиритися з прикрою поразкою.

Answer: Як людина широкого світогляду, політик не має права на будь-які прояви нетерпимості й упередженості.

Answer: Виконання всіх обов’язків, як і вчасне звітування про перебіг справ, є свідченням організованості й відповідальності.

Answer: Цьогорічний конкурс квіткових композицій став особливим, перетворив- шись на свято краси й добра.

Answer: Серце кожного може стати невичерпним джерелом добра, так потрібного для існування світу.

ukrainian-language-and-literature


Question: Правильно розставлено розділові знаки при прямій мові в реченні

Answer: Я цієї пісні раніше не чув, – сказав студентові Василь: – Ви її всю знаєте?

Answer: «Щось воно недобре»: подумав Андрій, удивляючись у пітьму.

Answer: «Може, я міг би вам допомогти?» – довірливо запитав незнайомець.

Answer: «М’ята», – прошепотіла Настя. – «Зійшла холодна м’ята».

Answer: Чоловік, піднявши злегка картуза, повагом промовляє – «Люди, схаменіться».

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Зігріти людство своїм серцем**

(1–6) Фрітьйоф Нансен відомий в Україні як учений-океанолог, видатний полярний дослідник, ім’я якого 25 разів згадується на картах Арктики. Певно, знають українці й те, що 2000 року співвітчизники Нансена проголосили його норвежцем тисячоліття. Менш відомий у нас Нансен-політик, громадський діяч, гуманіст і філантроп, нагороджений Нобелівською премією миру «за багаторічні зусилля з надання допомоги беззахисним».

(7–13) На батьківщині Фрітьйоф Нансен був надзвичайно шанованою людиною. Коли 1905 року Норвегія вирішила розірвати унію зі Швецією, саме Нансен вирушив до Лондона, щоб заручитися підтримкою британського уряду. Громадяни незалежної Норвегії запропонували йому висунути свою кандидатуру на пост президента, але він, зайнятий наукою, відмовився. Та вже в 1906–1908 роках Нансен стає норвезьким послом у Великій Британїі, а з часом як представник Норвегії в США відстоює інтереси країни на міжнародній арені.

(14–24) Після завершення Першої світової війни Нансен був обраний верховним комісаром Ліги Націй у справах військовополонених. Улітку 1922 року за сприяння Міжнародного комітету Червоного Хреста йому вдалося здійснити обмін військовополоненими й повернути додому більше 400 тисяч військових із 26 країн світу. Окремо варто згадати «паспорти Нансена». Так називали розроблені ним посвідчення, що їх видавали біженцям, які не мали документів і не могли перетинати кордони. Ідеться про тисячі людей, зокрема тих, які емігрували з Росії після більшовицького перевороту. Червоний Хрест запропонував використати на новостворених посвідченнях ім’я Фрітьйофа Нансена: це мало посилити довіру до них як міжнародних документів. За час Першої світової війни було видано близько 450 000 «паспортів Нансена», за допомогою яких усі біженці без громадянства знайшли притулок в інших країнах.

(25–30) Він був одним із тих, хто простягнув руку Україні в трагічні часи голоду 1921–1923 років. Коли уряди світових держав відмовлялися надавати допомогу, пояснюючи це небажанням підтримувати більшовицький режим, Нансен, маючи авторитет видатного вченого й громадського діяча, зібрав кошти, необхідні для закупівлі продовольства. Фонд Нансена становив велику на той час суму, до якої сам учений додав значну частину своєї Нобелівської премії.

(31–37) У 1923 році Нансен приїздить до Харкова, щоб погодити з урядом тогочасної радянської України план боротьби з наслідками голоду. Він так пояснював свої наміри: «По-перше, необхідно надати допомогу постраждалим від голоду, а також сприяти селянам у відбудові господарства. Друге завдання – подбати про культуру країни з великим майбутнім. Студенти мають продовжувати навчання, учителі – повернутися до педагогічної праці. Нам потрібна не тільки їжа, але й книга. На нас лежить великий обов’язок навчити європейські країни взаємної довіри».

(38–44) За сприяння Фонду Нансена в одеському порту розвантажували партії італійських і швейцарських тракторів, на Херсонщину й Миколаївщину надходила безвідсоткова продовольча позика. Європейська організація допомоги студентам постачала одяг і навчальну літературу харківським спудеям, а чехословацька місія надіслала вагони з продуктами. Організація Нансена заснувала в Україні кілька дитячих будинків, зокрема в Харкові. Усі вони мали однакову назву «Дитячий будинок ім. Нансена». На гроші Фонду було створено два дослідні господарства.

(45–53) Фрітьйофу Нансену належать слова: «Я завжди знищую за собою всі мости, щоб не було дороги назад!» Своїм життям учений засвідчив дотримання задекларованого принципу. У молодому віці він вирішив перетнути на лижах крижане плато Ґренландії від зовсім безлюдного східного її берега до добре обжитого західного, свідомо позбавивши себе шляхів для відступу. Ціною неймовірних зусиль здійснивши задумане, Нансен повернувся на батьківщину воістину народним героєм. Коли під час славнозвісної арктичної експедиції на «Фрамі» дослідник пересвідчився, що, затиснутий кригою, корабель не досягне Північного полюса, продрейфує повз нього, він разом з Юхансеном вирушає туди на нартах.

(54–56) У жилах Фрітьйофа Нансена текла кров відважних предків-вікінгів, а в грудях билося велике й гаряче серце гуманіста, теплом якого він прагнув зігріти всіх. І людство відчувало це тепло в його шляхетних учинках.

*За А. Садовник*

.f14 p{font-size: 14px}

**Зібрати значні кошти для України в роки голоду (рядки 25–30) Нансену вдалося завдяки**

Answer: підтримці урядів кількох європейських держав.

Answer: сприянню з боку уряду Сполучених Штатів Америки.

Answer: авторитету його як ученого й громадського діяча.

Answer: допомозі інших лауреатів Нобелівської премії.

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Зігріти людство своїм серцем**

(1–6) Фрітьйоф Нансен відомий в Україні як учений-океанолог, видатний полярний дослідник, ім’я якого 25 разів згадується на картах Арктики. Певно, знають українці й те, що 2000 року співвітчизники Нансена проголосили його норвежцем тисячоліття. Менш відомий у нас Нансен-політик, громадський діяч, гуманіст і філантроп, нагороджений Нобелівською премією миру «за багаторічні зусилля з надання допомоги беззахисним».

(7–13) На батьківщині Фрітьйоф Нансен був надзвичайно шанованою людиною. Коли 1905 року Норвегія вирішила розірвати унію зі Швецією, саме Нансен вирушив до Лондона, щоб заручитися підтримкою британського уряду. Громадяни незалежної Норвегії запропонували йому висунути свою кандидатуру на пост президента, але він, зайнятий наукою, відмовився. Та вже в 1906–1908 роках Нансен стає норвезьким послом у Великій Британїі, а з часом як представник Норвегії в США відстоює інтереси країни на міжнародній арені.

(14–24) Після завершення Першої світової війни Нансен був обраний верховним комісаром Ліги Націй у справах військовополонених. Улітку 1922 року за сприяння Міжнародного комітету Червоного Хреста йому вдалося здійснити обмін військовополоненими й повернути додому більше 400 тисяч військових із 26 країн світу. Окремо варто згадати «паспорти Нансена». Так називали розроблені ним посвідчення, що їх видавали біженцям, які не мали документів і не могли перетинати кордони. Ідеться про тисячі людей, зокрема тих, які емігрували з Росії після більшовицького перевороту. Червоний Хрест запропонував використати на новостворених посвідченнях ім’я Фрітьйофа Нансена: це мало посилити довіру до них як міжнародних документів. За час Першої світової війни було видано близько 450 000 «паспортів Нансена», за допомогою яких усі біженці без громадянства знайшли притулок в інших країнах.

(25–30) Він був одним із тих, хто простягнув руку Україні в трагічні часи голоду 1921–1923 років. Коли уряди світових держав відмовлялися надавати допомогу, пояснюючи це небажанням підтримувати більшовицький режим, Нансен, маючи авторитет видатного вченого й громадського діяча, зібрав кошти, необхідні для закупівлі продовольства. Фонд Нансена становив велику на той час суму, до якої сам учений додав значну частину своєї Нобелівської премії.

(31–37) У 1923 році Нансен приїздить до Харкова, щоб погодити з урядом тогочасної радянської України план боротьби з наслідками голоду. Він так пояснював свої наміри: «По-перше, необхідно надати допомогу постраждалим від голоду, а також сприяти селянам у відбудові господарства. Друге завдання – подбати про культуру країни з великим майбутнім. Студенти мають продовжувати навчання, учителі – повернутися до педагогічної праці. Нам потрібна не тільки їжа, але й книга. На нас лежить великий обов’язок навчити європейські країни взаємної довіри».

(38–44) За сприяння Фонду Нансена в одеському порту розвантажували партії італійських і швейцарських тракторів, на Херсонщину й Миколаївщину надходила безвідсоткова продовольча позика. Європейська організація допомоги студентам постачала одяг і навчальну літературу харківським спудеям, а чехословацька місія надіслала вагони з продуктами. Організація Нансена заснувала в Україні кілька дитячих будинків, зокрема в Харкові. Усі вони мали однакову назву «Дитячий будинок ім. Нансена». На гроші Фонду було створено два дослідні господарства.

(45–53) Фрітьйофу Нансену належать слова: «Я завжди знищую за собою всі мости, щоб не було дороги назад!» Своїм життям учений засвідчив дотримання задекларованого принципу. У молодому віці він вирішив перетнути на лижах крижане плато Ґренландії від зовсім безлюдного східного її берега до добре обжитого західного, свідомо позбавивши себе шляхів для відступу. Ціною неймовірних зусиль здійснивши задумане, Нансен повернувся на батьківщину воістину народним героєм. Коли під час славнозвісної арктичної експедиції на «Фрамі» дослідник пересвідчився, що, затиснутий кригою, корабель не досягне Північного полюса, продрейфує повз нього, він разом з Юхансеном вирушає туди на нартах.

(54–56) У жилах Фрітьйофа Нансена текла кров відважних предків-вікінгів, а в грудях билося велике й гаряче серце гуманіста, теплом якого він прагнув зігріти всіх. І людство відчувало це тепло в його шляхетних учинках.

*За А. Садовник*

.f14 p{font-size: 14px}

**Нансен вибрав для експедиції в Ґренландію маршрут зі східного її берега на західне узбережжя (рядки 47–50), щоб**

Answer: привернути до експедиції увагу журналістів.

Answer: унеможливити відступ у разі надважких випробувань.

Answer: вразити ризикованим планом наукову спільноту й громадськість.

Answer: краще дослідити непридатну для життя людини місцевість.

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Зігріти людство своїм серцем**

(1–6) Фрітьйоф Нансен відомий в Україні як учений-океанолог, видатний полярний дослідник, ім’я якого 25 разів згадується на картах Арктики. Певно, знають українці й те, що 2000 року співвітчизники Нансена проголосили його норвежцем тисячоліття. Менш відомий у нас Нансен-політик, громадський діяч, гуманіст і філантроп, нагороджений Нобелівською премією миру «за багаторічні зусилля з надання допомоги беззахисним».

(7–13) На батьківщині Фрітьйоф Нансен був надзвичайно шанованою людиною. Коли 1905 року Норвегія вирішила розірвати унію зі Швецією, саме Нансен вирушив до Лондона, щоб заручитися підтримкою британського уряду. Громадяни незалежної Норвегії запропонували йому висунути свою кандидатуру на пост президента, але він, зайнятий наукою, відмовився. Та вже в 1906–1908 роках Нансен стає норвезьким послом у Великій Британїі, а з часом як представник Норвегії в США відстоює інтереси країни на міжнародній арені.

(14–24) Після завершення Першої світової війни Нансен був обраний верховним комісаром Ліги Націй у справах військовополонених. Улітку 1922 року за сприяння Міжнародного комітету Червоного Хреста йому вдалося здійснити обмін військовополоненими й повернути додому більше 400 тисяч військових із 26 країн світу. Окремо варто згадати «паспорти Нансена». Так називали розроблені ним посвідчення, що їх видавали біженцям, які не мали документів і не могли перетинати кордони. Ідеться про тисячі людей, зокрема тих, які емігрували з Росії після більшовицького перевороту. Червоний Хрест запропонував використати на новостворених посвідченнях ім’я Фрітьйофа Нансена: це мало посилити довіру до них як міжнародних документів. За час Першої світової війни було видано близько 450 000 «паспортів Нансена», за допомогою яких усі біженці без громадянства знайшли притулок в інших країнах.

(25–30) Він був одним із тих, хто простягнув руку Україні в трагічні часи голоду 1921–1923 років. Коли уряди світових держав відмовлялися надавати допомогу, пояснюючи це небажанням підтримувати більшовицький режим, Нансен, маючи авторитет видатного вченого й громадського діяча, зібрав кошти, необхідні для закупівлі продовольства. Фонд Нансена становив велику на той час суму, до якої сам учений додав значну частину своєї Нобелівської премії.

(31–37) У 1923 році Нансен приїздить до Харкова, щоб погодити з урядом тогочасної радянської України план боротьби з наслідками голоду. Він так пояснював свої наміри: «По-перше, необхідно надати допомогу постраждалим від голоду, а також сприяти селянам у відбудові господарства. Друге завдання – подбати про культуру країни з великим майбутнім. Студенти мають продовжувати навчання, учителі – повернутися до педагогічної праці. Нам потрібна не тільки їжа, але й книга. На нас лежить великий обов’язок навчити європейські країни взаємної довіри».

(38–44) За сприяння Фонду Нансена в одеському порту розвантажували партії італійських і швейцарських тракторів, на Херсонщину й Миколаївщину надходила безвідсоткова продовольча позика. Європейська організація допомоги студентам постачала одяг і навчальну літературу харківським спудеям, а чехословацька місія надіслала вагони з продуктами. Організація Нансена заснувала в Україні кілька дитячих будинків, зокрема в Харкові. Усі вони мали однакову назву «Дитячий будинок ім. Нансена». На гроші Фонду було створено два дослідні господарства.

(45–53) Фрітьйофу Нансену належать слова: «Я завжди знищую за собою всі мости, щоб не було дороги назад!» Своїм життям учений засвідчив дотримання задекларованого принципу. У молодому віці він вирішив перетнути на лижах крижане плато Ґренландії від зовсім безлюдного східного її берега до добре обжитого західного, свідомо позбавивши себе шляхів для відступу. Ціною неймовірних зусиль здійснивши задумане, Нансен повернувся на батьківщину воістину народним героєм. Коли під час славнозвісної арктичної експедиції на «Фрамі» дослідник пересвідчився, що, затиснутий кригою, корабель не досягне Північного полюса, продрейфує повз нього, він разом з Юхансеном вирушає туди на нартах.

(54–56) У жилах Фрітьйофа Нансена текла кров відважних предків-вікінгів, а в грудях билося велике й гаряче серце гуманіста, теплом якого він прагнув зігріти всіх. І людство відчувало це тепло в його шляхетних учинках.

*За А. Садовник*

.f14 p{font-size: 14px}

**У тексті немає мікротеми**

Answer: роль Нансена в поверненні з полону тисяч військових

Answer: океанографічні експедиції Нансена в Північній Атлантиці

Answer: організація допомоги українцям у часи голоду

Answer: авторитет Фрітьйофа Нансена в Норвегії й у світі

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Зігріти людство своїм серцем**

(1–6) Фрітьйоф Нансен відомий в Україні як учений-океанолог, видатний полярний дослідник, ім’я якого 25 разів згадується на картах Арктики. Певно, знають українці й те, що 2000 року співвітчизники Нансена проголосили його норвежцем тисячоліття. Менш відомий у нас Нансен-політик, громадський діяч, гуманіст і філантроп, нагороджений Нобелівською премією миру «за багаторічні зусилля з надання допомоги беззахисним».

(7–13) На батьківщині Фрітьйоф Нансен був надзвичайно шанованою людиною. Коли 1905 року Норвегія вирішила розірвати унію зі Швецією, саме Нансен вирушив до Лондона, щоб заручитися підтримкою британського уряду. Громадяни незалежної Норвегії запропонували йому висунути свою кандидатуру на пост президента, але він, зайнятий наукою, відмовився. Та вже в 1906–1908 роках Нансен стає норвезьким послом у Великій Британїі, а з часом як представник Норвегії в США відстоює інтереси країни на міжнародній арені.

(14–24) Після завершення Першої світової війни Нансен був обраний верховним комісаром Ліги Націй у справах військовополонених. Улітку 1922 року за сприяння Міжнародного комітету Червоного Хреста йому вдалося здійснити обмін військовополоненими й повернути додому більше 400 тисяч військових із 26 країн світу. Окремо варто згадати «паспорти Нансена». Так називали розроблені ним посвідчення, що їх видавали біженцям, які не мали документів і не могли перетинати кордони. Ідеться про тисячі людей, зокрема тих, які емігрували з Росії після більшовицького перевороту. Червоний Хрест запропонував використати на новостворених посвідченнях ім’я Фрітьйофа Нансена: це мало посилити довіру до них як міжнародних документів. За час Першої світової війни було видано близько 450 000 «паспортів Нансена», за допомогою яких усі біженці без громадянства знайшли притулок в інших країнах.

(25–30) Він був одним із тих, хто простягнув руку Україні в трагічні часи голоду 1921–1923 років. Коли уряди світових держав відмовлялися надавати допомогу, пояснюючи це небажанням підтримувати більшовицький режим, Нансен, маючи авторитет видатного вченого й громадського діяча, зібрав кошти, необхідні для закупівлі продовольства. Фонд Нансена становив велику на той час суму, до якої сам учений додав значну частину своєї Нобелівської премії.

(31–37) У 1923 році Нансен приїздить до Харкова, щоб погодити з урядом тогочасної радянської України план боротьби з наслідками голоду. Він так пояснював свої наміри: «По-перше, необхідно надати допомогу постраждалим від голоду, а також сприяти селянам у відбудові господарства. Друге завдання – подбати про культуру країни з великим майбутнім. Студенти мають продовжувати навчання, учителі – повернутися до педагогічної праці. Нам потрібна не тільки їжа, але й книга. На нас лежить великий обов’язок навчити європейські країни взаємної довіри».

(38–44) За сприяння Фонду Нансена в одеському порту розвантажували партії італійських і швейцарських тракторів, на Херсонщину й Миколаївщину надходила безвідсоткова продовольча позика. Європейська організація допомоги студентам постачала одяг і навчальну літературу харківським спудеям, а чехословацька місія надіслала вагони з продуктами. Організація Нансена заснувала в Україні кілька дитячих будинків, зокрема в Харкові. Усі вони мали однакову назву «Дитячий будинок ім. Нансена». На гроші Фонду було створено два дослідні господарства.

(45–53) Фрітьйофу Нансену належать слова: «Я завжди знищую за собою всі мости, щоб не було дороги назад!» Своїм життям учений засвідчив дотримання задекларованого принципу. У молодому віці він вирішив перетнути на лижах крижане плато Ґренландії від зовсім безлюдного східного її берега до добре обжитого західного, свідомо позбавивши себе шляхів для відступу. Ціною неймовірних зусиль здійснивши задумане, Нансен повернувся на батьківщину воістину народним героєм. Коли під час славнозвісної арктичної експедиції на «Фрамі» дослідник пересвідчився, що, затиснутий кригою, корабель не досягне Північного полюса, продрейфує повз нього, він разом з Юхансеном вирушає туди на нартах.

(54–56) У жилах Фрітьйофа Нансена текла кров відважних предків-вікінгів, а в грудях билося велике й гаряче серце гуманіста, теплом якого він прагнув зігріти всіх. І людство відчувало це тепло в його шляхетних учинках.

*За А. Садовник*

.f14 p{font-size: 14px}

**Нобелівською премією миру Нансена було нагороджено за видатні досягнення**

Answer: дослідженнях Арктики й Північної Атлантики.

Answer: як представника Норвегії в Сполучених Штатах Америки.

Answer: в справі обміну військовополоненими й допомоги біженцям.

Answer: на посаді норвезького посла у Великій Британії.

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Зігріти людство своїм серцем**

(1–6) Фрітьйоф Нансен відомий в Україні як учений-океанолог, видатний полярний дослідник, ім’я якого 25 разів згадується на картах Арктики. Певно, знають українці й те, що 2000 року співвітчизники Нансена проголосили його норвежцем тисячоліття. Менш відомий у нас Нансен-політик, громадський діяч, гуманіст і філантроп, нагороджений Нобелівською премією миру «за багаторічні зусилля з надання допомоги беззахисним».

(7–13) На батьківщині Фрітьйоф Нансен був надзвичайно шанованою людиною. Коли 1905 року Норвегія вирішила розірвати унію зі Швецією, саме Нансен вирушив до Лондона, щоб заручитися підтримкою британського уряду. Громадяни незалежної Норвегії запропонували йому висунути свою кандидатуру на пост президента, але він, зайнятий наукою, відмовився. Та вже в 1906–1908 роках Нансен стає норвезьким послом у Великій Британїі, а з часом як представник Норвегії в США відстоює інтереси країни на міжнародній арені.

(14–24) Після завершення Першої світової війни Нансен був обраний верховним комісаром Ліги Націй у справах військовополонених. Улітку 1922 року за сприяння Міжнародного комітету Червоного Хреста йому вдалося здійснити обмін військовополоненими й повернути додому більше 400 тисяч військових із 26 країн світу. Окремо варто згадати «паспорти Нансена». Так називали розроблені ним посвідчення, що їх видавали біженцям, які не мали документів і не могли перетинати кордони. Ідеться про тисячі людей, зокрема тих, які емігрували з Росії після більшовицького перевороту. Червоний Хрест запропонував використати на новостворених посвідченнях ім’я Фрітьйофа Нансена: це мало посилити довіру до них як міжнародних документів. За час Першої світової війни було видано близько 450 000 «паспортів Нансена», за допомогою яких усі біженці без громадянства знайшли притулок в інших країнах.

(25–30) Він був одним із тих, хто простягнув руку Україні в трагічні часи голоду 1921–1923 років. Коли уряди світових держав відмовлялися надавати допомогу, пояснюючи це небажанням підтримувати більшовицький режим, Нансен, маючи авторитет видатного вченого й громадського діяча, зібрав кошти, необхідні для закупівлі продовольства. Фонд Нансена становив велику на той час суму, до якої сам учений додав значну частину своєї Нобелівської премії.

(31–37) У 1923 році Нансен приїздить до Харкова, щоб погодити з урядом тогочасної радянської України план боротьби з наслідками голоду. Він так пояснював свої наміри: «По-перше, необхідно надати допомогу постраждалим від голоду, а також сприяти селянам у відбудові господарства. Друге завдання – подбати про культуру країни з великим майбутнім. Студенти мають продовжувати навчання, учителі – повернутися до педагогічної праці. Нам потрібна не тільки їжа, але й книга. На нас лежить великий обов’язок навчити європейські країни взаємної довіри».

(38–44) За сприяння Фонду Нансена в одеському порту розвантажували партії італійських і швейцарських тракторів, на Херсонщину й Миколаївщину надходила безвідсоткова продовольча позика. Європейська організація допомоги студентам постачала одяг і навчальну літературу харківським спудеям, а чехословацька місія надіслала вагони з продуктами. Організація Нансена заснувала в Україні кілька дитячих будинків, зокрема в Харкові. Усі вони мали однакову назву «Дитячий будинок ім. Нансена». На гроші Фонду було створено два дослідні господарства.

(45–53) Фрітьйофу Нансену належать слова: «Я завжди знищую за собою всі мости, щоб не було дороги назад!» Своїм життям учений засвідчив дотримання задекларованого принципу. У молодому віці він вирішив перетнути на лижах крижане плато Ґренландії від зовсім безлюдного східного її берега до добре обжитого західного, свідомо позбавивши себе шляхів для відступу. Ціною неймовірних зусиль здійснивши задумане, Нансен повернувся на батьківщину воістину народним героєм. Коли під час славнозвісної арктичної експедиції на «Фрамі» дослідник пересвідчився, що, затиснутий кригою, корабель не досягне Північного полюса, продрейфує повз нього, він разом з Юхансеном вирушає туди на нартах.

(54–56) У жилах Фрітьйофа Нансена текла кров відважних предків-вікінгів, а в грудях билося велике й гаряче серце гуманіста, теплом якого він прагнув зігріти всіх. І людство відчувало це тепло в його шляхетних учинках.

*За А. Садовник*

.f14 p{font-size: 14px}

**Головну думку автора висловлено в рядку**

Answer: Життя Нансена – гідний для наслідування приклад самовідданого служіння благородній меті.

Answer: Біографія Нансена є свідченням його відмови від наукової діяльності заради громадських справ.

Answer: Життя Нансена – надійний дороговказ для тих, хто прагне здобути світове визнання.

Answer: Людина не може здобути всесвітньої слави, не ризикуючи найдорожчим, що в неї є, не відмовляючись від ідеалів.

ukrainian-language-and-literature


Question:
Рядки

***Ой з-за гори та з-за кручі

Буйне військо виступає,

Попереду Морозенко

Сивим конем виграває***

взяті з

Answer: думи

Answer: балади

Answer: історичної пісні

Answer: суспільно-побутової пісні

Answer: календарно-обрядової пісні

ukrainian-language-and-literature


Question: У «Слові про похід Ігорів» названо

Answer: Святослава

Answer: Всеволода

Answer: Ігоря

Answer: Володимира

Answer: Ярослава

ukrainian-language-and-literature


Question: «Ваша “Маруся” так мені про Вас розказала, що я Вас навиліт знаю», – написав Тарас Шевченко

Answer: Іванові Котляревському

Answer: Пантелеймонові Кулішу

Answer: Іванові Нечую-Левицькому

Answer: Григорієві Квітці-Основ’яненку

Answer: Панасові Мирному

ukrainian-language-and-literature


Question: У творі «Наталка Полтавка» освідчення возного Наталці «Я тебе люблю і женитись на тобі хочу» є

Answer: експозицією

Answer: зав’язкою

Answer: розвитком дії

Answer: кульмінацією

Answer: розв’язкою

ukrainian-language-and-literature


Question: Образ гетьмана Полуботка наявний у творі

Answer: «І мертвим, і живим, і ненарожденним…»

Answer: «Кавказ»

Answer: «До Основ’яненка»

Answer: «Гайдамаки»

Answer: «Сон» («У всякого своя доля…»)

ukrainian-language-and-literature


Question: «Запорожжя споконвіку було серцем українським, на Запорожжі воля ніколи не вмирала, давні звичаї ніколи не забувались»,*** – пише автор твору

Answer: «Чорна рада»

Answer: «Максим Гримач»

Answer: «Камінний хрест»

Answer: «Хіба ревуть воли, як ясла повні?»

Answer: «Тіні забутих предків»

ukrainian-language-and-literature


Question: Вілінська – справжнє прізвище автора твору

Answer: «Максим Гримач»

Answer: «Чого являєшся мені у сні…»

Answer: «Блакитна Панна»

Answer: «Contra spem spero!»

Answer: «Intermezzo»

ukrainian-language-and-literature


Question: «Я не хочу буть дворянкою! Краще жить на світі щасливим мужиком, ніж нещасним паном, – це всяке знає!..» – заявляє матері

Answer: Галя Ґудзь

Answer: Маруся Дрот

Answer: Леся Черевань

Answer: Мелашка Балаш

Answer: Марися Боруля

ukrainian-language-and-literature


Question:
***Як іскра ще в тобі горить

І згаснути не вспіла, –

Гори! Життя – єдина мить,

Для смерті ж – вічність ціла,*** –

закликає ліричний герой твору

Answer: Івана Франка

Answer: Олександра Олеся

Answer: Павла Тичини

Answer: Миколи Вороного

Answer: Василя Симоненка

ukrainian-language-and-literature


Question: «Народе мій, до тебе я ще верну, / і в смерті обернуся у життя»,*** – заявляє ліричний герой поезії

Answer: «Молюсь і вірю…»

Answer: «Різдво»

Answer: «Як добре те, що смерті не боюсь я»

Answer: «Українське альфреско»

Answer: «Стилет чи стилос?»

ukrainian-language-and-literature


Question: «І уже в душі моїй / В сяйві мрій / В’ються хмелем арабески, / Миготять камеї, фрески, / Гомонять-бринять пісні / Голосні / І сплітаються в гротески»,*** – заявляє ліричний герой поезії

Answer: Василя Симоненка

Answer: Івана Драча

Answer: Миколи Вороного

Answer: Василя Стуса

Answer: Павла Тичини

ukrainian-language-and-literature


Question: «Глибокий потрясаючий конфлікт революціонера-людини й революціонера- фанатика, людини й догми» зображено у творі

Answer: «Шаланда в морі»

Answer: «Моя автобіографія»

Answer: «Місто»

Answer: «Я (Романтика)»

Answer: «Момент»

ukrainian-language-and-literature


Question: «А твоя теорія, що українська мова є австріяцька видумка, була теорією російських жандармів і царського міністра Валуєва»,*** – говорить батькові

Answer: Степан Радченко

Answer: Мокій Мазайло

Answer: Роман Запорожець

Answer: Гриць Сірко

Answer: Оверко Половець

ukrainian-language-and-literature


Question: На тлі Другої світової війни розгортаються події твору

Answer: «Я (Романтика)»

Answer: «Момент»

Answer: «Подвійне коло»

Answer: «Тигролови»

Answer: «Україна в огні»

ukrainian-language-and-literature


Question: Мудрою батьковою настановою «Тому роду нема переводу, в котрому браття милують згоду» нехтують сини у творі

Answer: «Кайдашева сім’я»

Answer: «Чорна рада»

Answer: «Камінний хрест»

Answer: «Подвійне коло»

Answer: «Україна в огні»

ukrainian-language-and-literature


Question:
У рядках

***…Гетьман підняв безсонням обпалені очі.

Гетьман сидів за похідним столом у шатрі.

Троє старшин – у рубцях, у кривавому клоччі –

прямо із бою – говорили про бій на Дніпрі.

Писар Виговський сидів над листами поточними.

Кожної миті хитнутись могли терези***

йдеться про гетьмана

Answer: Богдана Хмельницького

Answer: Івана Брюховецького

Answer: Якима Сомка

Answer: Дем’яна Многогрішного

Answer: Якова Остряницю

ukrainian-language-and-literature


Question: «Лемки у крисанях», які «принесли місяць круглий», є героями твору

Answer: Миколи Вороного

Answer: Максима Рильського

Answer: Богдана-Ігоря Антонича

Answer: Олександра Олеся

Answer: Павла Тичини

ukrainian-language-and-literature


Question: «Сміливі завжди мають щастя» – такою є ідея твору

Answer: «Я (Романтика)»

Answer: «Подвійне коло»

Answer: «Маруся Чурай»

Answer: «Тигролови»

Answer: «Три зозулі з поклоном»

ukrainian-language-and-literature


Question: Поезію українського постмодернізму представляє

Answer: Ігор Римарук

Answer: Василь Симоненко

Answer: Ліна Костенко

Answer: Євген Маланюк

Answer: Василь Стус

ukrainian-language-and-literature


Question: Іменником є слово, виділене в реченні

Answer: На світанку ***подорожні*** вирушили в далеку путь.

Answer: Із вершини пагорба мандрівники бачили ***чарівні*** долини.

Answer: За далекими долинами здіймалися ***рицарські*** замки.

Answer: Бастіони були ***оповиті*** ніжно-голубим туманом.

ukrainian-language-and-literature


Question: Лексичну помилку допущено в рядку

Answer: освітлювальний прилад

Answer: освітній заклад

Answer: освічене перехрестя

Answer: освітянська спільнота

ukrainian-language-and-literature


Question: Чергування голосних відбувається в усіх наведених випадках, ОКРІМ

Answer: лід - л..ду

Answer: слово - сл..вце

Answer: пір’я - п..ро

Answer: мішок - м..шечок

ukrainian-language-and-literature


Question: Літеру ***и*** на місці пропуску треба писати в усіх словах у рядку

Answer: пр..буток, пр..крашений, пр..своїти

Answer: пр..бічник, пр..славний, пр..леглий

Answer: пр..ховати, пр..звище, пр..гріти

Answer: пр..подобний, пр..бій, пр..вабити

ukrainian-language-and-literature


Question: Не мають закінчення обидва слова в рядку

Answer: ухвалено, збудований

Answer: сорок, по-полтавськи

Answer: горілиць, плакучі

Answer: запанібрата, змито

ukrainian-language-and-literature


Question: Граматично правильне речення утвориться, якщо до фрагмента «Переглянувши фільм,..» додати

Answer: проводиться обов'язковий аналіз гри акторів.

Answer: хлопці поділилися своїми враженнями з нами.

Answer: він надзвичайно сподобався всім моїм друзям.

Answer: з радістю знову перечитується художній твір.

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

(1) Нашу тисячолітню історію не треба ні підмальовувати, ні чепурити, хоч її переписали на свій лад чужинці, відвівши в ній для нас непривабливу ***роль*** другорядних статистів. (2) У цьому життєписі, сповненому суперечностей, є приклади героїзму і ницості, жертовного патріотизму і відступництва. (3) Зрештою, читати історію можна й без брому якщо не [...] мелодраматично ***руки*** й не хапатися за ***серце***, а вперто думати над нею. (4) Українська минувшина густо населена особистостями. (5) Серед них є ***постаті*** непересічні, але зрозумілі (Святослав, Богун, Наливайко, Стус, Чорновіл), а є загадково роздвоєні (Богдан Хмельницький, Гоголь і Хвильовий).

**У називному відмінку вжито виділене в тексті слово**

Answer: роль

Answer: руки

Answer: серце

Answer: постаті

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

(1) Нашу тисячолітню історію не треба ні підмальовувати, ні чепурити, хоч її переписали на свій лад чужинці, відвівши в ній для нас непривабливу ***роль*** другорядних статистів. (2) У цьому життєписі, сповненому суперечностей, є приклади героїзму і ницості, жертовного патріотизму і відступництва. (3) Зрештою, читати історію можна й без брому якщо не [...] мелодраматично ***руки*** й не хапатися за ***серце***, а вперто думати над нею. (4) Українська минувшина густо населена особистостями. (5) Серед них є ***постаті*** непересічні, але зрозумілі (Святослав, Богун, Наливайко, Стус, Чорновіл), а є загадково роздвоєні (Богдан Хмельницький, Гоголь і Хвильовий).

**На місці пропуску в третьому реченні має бути слово**

Answer: бруднити

Answer: мозолити

Answer: заламувати

Answer: нагрівати

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

(1) Нашу тисячолітню історію не треба ні підмальовувати, ні чепурити, хоч її переписали на свій лад чужинці, відвівши в ній для нас непривабливу ***роль*** другорядних статистів. (2) У цьому життєписі, сповненому суперечностей, є приклади героїзму і ницості, жертовного патріотизму і відступництва. (3) Зрештою, читати історію можна й без брому якщо не [...] мелодраматично ***руки*** й не хапатися за ***серце***, а вперто думати над нею. (4) Українська минувшина густо населена особистостями. (5) Серед них є ***постаті*** непересічні, але зрозумілі (Святослав, Богун, Наливайко, Стус, Чорновіл), а є загадково роздвоєні (Богдан Хмельницький, Гоголь і Хвильовий).

**Пунктуаційну помилку допущено в реченні**

Answer: першому

Answer: другому

Answer: третьому

Answer: п’ятому

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

(1) Нашу тисячолітню історію не треба ні підмальовувати, ні чепурити, хоч її переписали на свій лад чужинці, відвівши в ній для нас непривабливу ***роль*** другорядних статистів. (2) У цьому життєписі, сповненому суперечностей, є приклади героїзму і ницості, жертовного патріотизму і відступництва. (3) Зрештою, читати історію можна й без брому якщо не [...] мелодраматично ***руки*** й не хапатися за ***серце***, а вперто думати над нею. (4) Українська минувшина густо населена особистостями. (5) Серед них є ***постаті*** непересічні, але зрозумілі (Святослав, Богун, Наливайко, Стус, Чорновіл), а є загадково роздвоєні (Богдан Хмельницький, Гоголь і Хвильовий).

**Відокремлене означення є в реченні**

Answer: першому

Answer: другому

Answer: четвертому

Answer: п’ятому

ukrainian-language-and-literature


Question: Виділені літери позначають той самий звук у всіх словах рядка

Answer: дорі***ж***ка, миє***ш***ся, ***ш***ирокий

Answer: шіс***т***сот, ***Т***білісі, ме***т***елиця

Answer: ***с***вято, о***с***інній, про***с***ьба

Answer: Вели***к***день, ая***к***же, ***ґ***рунт

Answer: бу***д***инок, б***д***жола, ***Д***ніпро

ukrainian-language-and-literature


Question: Антонімами є слова

Answer: серйозний - стриманий

Answer: делікатний - приємний

Answer: деградувати - відроджуватися

Answer: акліматизований - пристосований

Answer: асиміляція - уподібнення

ukrainian-language-and-literature


Question: Подвоєні літери треба писати в усіх словах рядка

Answer: радіст..ю, нездолáн..ий, зіл..я

Answer: зван..я, жовч..ю, довгождан..ий

Answer: завдан..я, велич..ю, старан..о

Answer: зроблен..ий, забут..я, суд..ею

Answer: піч..ю, студен..ий, священ..е

ukrainian-language-and-literature


Question:
Прочитайте уривок.

У ***молочно(1)білому*** світлі ***пів(2)місяця*** виблискує ***різно(3)барв'ям*** річка, ***по(4)тихеньку*** несучи свої хвильки до темних ***крає(5)видів***.

Дефіс треба ставити на місці цифри

Answer: 1

Answer: 2

Answer: 3

Answer: 4

Answer: 5

ukrainian-language-and-literature


Question: Спрощення в групах приголосних на місці пропуску позначається на письмі в усіх словах рядка

Answer: корис..ний, балас..ний, проїз..ний

Answer: безжаліс..ний, кіс..лявий, щас..ливий

Answer: блис..нути, влас..ний, щотиж..невий

Answer: ненавис..ний, швидкіс..ний, форпос..ний

Answer: зап'яс..ний, радіс..ний, контрас..ний

ukrainian-language-and-literature


Question: М'який знак на місці пропуску треба писати в усіх словах рядка

Answer: кол..оровий, ослін..чик, виріз..блений

Answer: волос..кий, мал..ва, волин..ський

Answer: дівчинон..ці, ковал..ський, лос..йон

Answer: байкал..ський, гет..манщина, тис..нява

Answer: буд..те, задзелен..чати, крад..кома

ukrainian-language-and-literature


Question: Окремо з часткою ***не*** треба писати виділене слово в рядку

Answer: ***не/підписані*** договори підряду

Answer: ***не/спростовані*** факти

Answer: ***не/збалансований*** бюджет

Answer: ***не/налагоджені*** зв'язки

Answer: ***не/витрачені*** ще кошти

ukrainian-language-and-literature


Question:
Прочитайте фрагмент учнівського твору, у якому пропущено окремі слова.

*Невдовзі Сергій з … виїхали на заміську трасу. До … залишалося два … . Хлопці провели в дорозі майже добу, але це аж ніяк не робило менш … їхню подорож.*

Граматично правильним є варіант послідовного заповнення пропусків

Answer: Ігором, Львову, кілометра, цікавою

Answer: Ігорем, Львова, кілометри, цікавою

Answer: Ігорем, Львова, кілометри, цікавішою

Answer: Ігорем, Львову, кілометра, цікавою

Answer: Ігором, Львову, кілометри, цікавішою

ukrainian-language-and-literature


Question: Замінити прикметник ***цілий*** займенником ***увесь*** (у потрібній формі) НЕ МОЖНА в реченні

Answer: На толоку традиційно збиралася ***ціла*** вулиця.

Answer: ***Цілий*** вік вона тужила за своїм утраченим коханням.

Answer: Не вистачить ***цілого*** життя, щоб дяку тобі скласти, мамо!

Answer: Казан хоч і був ***цілий***, але вже добре пощербився.

Answer: Квитки на спектакль були куплені для ***цілої*** школи.

ukrainian-language-and-literature


Question: Запропонована в дужках конструкція є НЕПРАВИЛЬНОЮ в рядку

Answer: заходи щодо поліпшення (заходи для поліпшення)

Answer: усупереч постанові (незважаючи на постанову)

Answer: з початку експерименту (від початку експерименту)

Answer: берегти на всякий випадок (берегти про всякий випадок)

Answer: за місцем перебування (по місцю перебування)

ukrainian-language-and-literature


Question: Виділене слово можна замінити порівняльним зворотом у реченні

Answer: Підняв тоді дід свої очі на мене й ***вороном*** глянув.

Answer: Серця людей добрих завжди сповнені ***щастям***.

Answer: А чого ж ти, хлопче, своєю ***головою*** не подумав?

Answer: До складного іспиту я готувалася цілими ***днями***.

Answer: Аматорським ***хором*** нашого класу керувала Марина.

ukrainian-language-and-literature


Question: НЕПРАВИЛЬНО побудовано речення

Answer: Сучасна людина переймається чистотою води й повітря.

Answer: Автомобілі й теплові електростанції забруднюють атмосферу.

Answer: Якість питної води залежить від умов очищення й транспортування.

Answer: У всіх країнах світу, Заходу є серйозні програми захисту довкілля.

Answer: І науковці, і громадські організації проводять моніторинг стану довкілля.

ukrainian-language-and-literature


Question: Складносурядне речення утвориться, якщо до фрагмента «Уранці землю притрусив легкий сніжок...» додати

Answer: залишивши на ній неприкриті плями.

Answer: дарма що була середина жовтня.

Answer: а вечір видався дивовижно теплим.

Answer: так що вийти на футбольне поле ми не змогли.

Answer: і перетворив галявину на строкатий візерунок.

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Нобелівська плеяда «неукраїнських» українців**

(1-5) Нобелівська премія — відзнака, яка не має собі рівних ані за світовим ав-

торитетом, ані за щедрістю. Нагороду присуджують не за працю всього життя, а за

конкретне наукове відкриття, дослідження, видатний твір, мужню миротворчу ді-

яльність. Чіткою є й «формула присудження премії» — лише одне речення, у якому

окреслено результат напруженої інтелектуальної роботи мозку, рук і душі творця.

(6-8) Із 1901 року цією премією нагороджено понад 700 осіб. Ім’я кожного лауреа-

та зазвичай публікують у довіднику «Nobel foundation directory» і записують до тієї

країни, громадянином якої нобеліант є на момент присудження.

(9-16) Формально Україна не має своїх лауреатів. Але Нобелівський комітет не

обділив увагою вихідців з нашої землі. Це вчені та письменники, які народилися,

навчалися, розпочинали діяльність або тривалий час жили й творили в Україні,

проте здобули Нобелівську премію як громадяни інших країн. Українська земля

народжувала геніїв, виколисувала їх, навчала й відпускала (чи, на жаль, витиска-

ла) у чужі краї. В умовах бездержавності світлі голови нерідко змушені були залиша-

ти свою землю й шукати кращої долі, розширювати наукові та літературні горизонти

в інших куточках планети.

(17-24) На українській землі народилося сім нобеліантів. Історія лауреатів

Нобелівської премії, уродженців України, бере початок з Іллі Мечникова (1845-1916)

славетного бактеріолога й імунолога, 40 років життя якого пов’язано з Харківщи-

ною. Нобелівський комітет присудив науковцеві премію 1908 року за дослідження

з імунології. Учений був удостоєний нагороди в галузі фізіології та медицини (спіль-

но з П. Ерліхом) як підданий Російської імперії. Про присуджену йому високу відзна-

ку він висловився так: «Нобелівська премія, мов чарівна паличка, уперше відкрила

світу значення моїх скромних робіт».

(25-28) Ще одним лауреатом у галузі фізіології та медицини став учений-мікро-

біолог Зельман Абрахам Ваксман (1888-1978), уродженець села Нова Прилука на По-

діллі. У 1952 році Ваксмана удостоїли Нобелівської премії як громадянина США «за

відкриття стрептоміцину — першого антибіотика, ефективного проти туберкульозу».

(29-32) У Золочеві на Львівщині 1937 року народився Роальд Гофман (Сафран).

У 1981 році йому разом із К. Фукуї присуджено Нобелівську премію «за розроблення

теорії перебігу хімічних реакцій». Нагороджений як американець, він не забував сво-

єї Батьківщини, про яку говорив так: «Україна — обітована земля мого серця».

(33-39) Цікавою є доля ще одного «українського» нобеліанта — Саймона Кузнеця

(1901-1985). Він пройшов довгий і славний життєвий шлях ученого й громадянина

від Харкова, де здобув освіту й підготував значну частину магістерської дисерта-

ції, до США, де його знайшло світове визнання у вигляді премії Нобеля з економіки

1971 року. З 1960 року він працював у Гарвардському та Пенсільванському універси-

тетах, університеті Джона Гопкінса, був обраний почесним доктором кількох інших

університетів. На жаль, в Україні цей інтелектуал майже не відомий.

(40-47) Лауреат Нобелівської премії Георгій Шарпак (1924-2010), чиє дитинство

минуло на Рівненщині, став на чужині одним з найталановитіших учених-експери-

ментаторів сучасності. У 1992 році його відзначено Нобелівською премією з фізики

«за винахід пристрою, що відбраковує субатомні частинки в субатомному приско-

рювачі». Найвищу міжнародну відзнаку вчений здобув як громадянин Франції.

Його праці суттєво посприяли прогресу в галузі фізики елементарних часток. Коли

громадськість відзначала 75-річний ювілей ученого, він тепло висловився про свою

Вітчизну — Україну.

(48-58) У яскравому сузір’ї нобелівських обранців родом з України належне

місце посідає й письменник Шмуель Йосеф Агнон (1887-1970), який народився в

Бучачі на Тернопільщині. Йому першому серед тих, хто писав івритом та ідишем,

присудили Нобелівську премію в галузі літератури (1966) «за глибоко оригінальну

й майстерну прозу за мотивами життя єврейського народу», талановите відображен-

ня загальнолюдських проблем сучасності, насиченої парадоксами й суперечностями,

і за «комічну майстерність», «багатство та глибину творів». Недарма літературо-

знавці порівнюють митця із Сервантесом і Кафкою... Письменник, найкращі твори

якого — про долю галицьких євреїв, нагороджений Нобелівською премією як грома-

дянин Держави Ізраїль. Народжена в Івано-Франківську (1948) білоруська письмен-

ниця Світлана Алексієвич поповнила когорту нобеліантів 2015 року.

(59-64) Ті, кого увінчано нобелівськими лаврами, є інтелектуальною елітою

людства. Прикро, що нобеліанти з України стали, за висловом письменника Бориса

Харчука, «поетами чужої слави, акторами сусідньої сцени». Але віримо, що невдовзі

справдяться сподівання на належну оцінку досягнень вітчизняних інтелектуалів і на

те, що серед лауреатів премії врешті з’явиться ім’я українця, який нагороджений як

громадянин материнської землі.

*За Ю. Килимником, газета «День»

НЕ ВІДПОВІДАЄ змісту тексту твердження

Answer: Серед громадян України немає жодного лауреата Нобелівської премії.

Answer: Георгій Шарпак відомий у світі передусім завдяки своїм дослідженням у галузі фізики елементарних часток.

Answer: Досягнення всіх народжених в Україні науковців-нобеліантів сприяють розвитку медицини.

Answer: У творчості Шмуеля Йосефа Агнона простежуються виразні мотиви філософсько-іронічного осмислення дійсності.

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Нобелівська плеяда «неукраїнських» українців**

(1-5) Нобелівська премія — відзнака, яка не має собі рівних ані за світовим ав-

торитетом, ані за щедрістю. Нагороду присуджують не за працю всього життя, а за

конкретне наукове відкриття, дослідження, видатний твір, мужню миротворчу ді-

яльність. Чіткою є й «формула присудження премії» — лише одне речення, у якому

окреслено результат напруженої інтелектуальної роботи мозку, рук і душі творця.

(6-8) Із 1901 року цією премією нагороджено понад 700 осіб. Ім’я кожного лауреа-

та зазвичай публікують у довіднику «Nobel foundation directory» і записують до тієї

країни, громадянином якої нобеліант є на момент присудження.

(9-16) Формально Україна не має своїх лауреатів. Але Нобелівський комітет не

обділив увагою вихідців з нашої землі. Це вчені та письменники, які народилися,

навчалися, розпочинали діяльність або тривалий час жили й творили в Україні,

проте здобули Нобелівську премію як громадяни інших країн. Українська земля

народжувала геніїв, виколисувала їх, навчала й відпускала (чи, на жаль, витиска-

ла) у чужі краї. В умовах бездержавності світлі голови нерідко змушені були залиша-

ти свою землю й шукати кращої долі, розширювати наукові та літературні горизонти

в інших куточках планети.

(17-24) На українській землі народилося сім нобеліантів. Історія лауреатів

Нобелівської премії, уродженців України, бере початок з Іллі Мечникова (1845-1916)

славетного бактеріолога й імунолога, 40 років життя якого пов’язано з Харківщи-

ною. Нобелівський комітет присудив науковцеві премію 1908 року за дослідження

з імунології. Учений був удостоєний нагороди в галузі фізіології та медицини (спіль-

но з П. Ерліхом) як підданий Російської імперії. Про присуджену йому високу відзна-

ку він висловився так: «Нобелівська премія, мов чарівна паличка, уперше відкрила

світу значення моїх скромних робіт».

(25-28) Ще одним лауреатом у галузі фізіології та медицини став учений-мікро-

біолог Зельман Абрахам Ваксман (1888-1978), уродженець села Нова Прилука на По-

діллі. У 1952 році Ваксмана удостоїли Нобелівської премії як громадянина США «за

відкриття стрептоміцину — першого антибіотика, ефективного проти туберкульозу».

(29-32) У Золочеві на Львівщині 1937 року народився Роальд Гофман (Сафран).

У 1981 році йому разом із К. Фукуї присуджено Нобелівську премію «за розроблення

теорії перебігу хімічних реакцій». Нагороджений як американець, він не забував сво-

єї Батьківщини, про яку говорив так: «Україна — обітована земля мого серця».

(33-39) Цікавою є доля ще одного «українського» нобеліанта — Саймона Кузнеця

(1901-1985). Він пройшов довгий і славний життєвий шлях ученого й громадянина

від Харкова, де здобув освіту й підготував значну частину магістерської дисерта-

ції, до США, де його знайшло світове визнання у вигляді премії Нобеля з економіки

1971 року. З 1960 року він працював у Гарвардському та Пенсільванському універси-

тетах, університеті Джона Гопкінса, був обраний почесним доктором кількох інших

університетів. На жаль, в Україні цей інтелектуал майже не відомий.

(40-47) Лауреат Нобелівської премії Георгій Шарпак (1924-2010), чиє дитинство

минуло на Рівненщині, став на чужині одним з найталановитіших учених-експери-

ментаторів сучасності. У 1992 році його відзначено Нобелівською премією з фізики

«за винахід пристрою, що відбраковує субатомні частинки в субатомному приско-

рювачі». Найвищу міжнародну відзнаку вчений здобув як громадянин Франції.

Його праці суттєво посприяли прогресу в галузі фізики елементарних часток. Коли

громадськість відзначала 75-річний ювілей ученого, він тепло висловився про свою

Вітчизну — Україну.

(48-58) У яскравому сузір’ї нобелівських обранців родом з України належне

місце посідає й письменник Шмуель Йосеф Агнон (1887-1970), який народився в

Бучачі на Тернопільщині. Йому першому серед тих, хто писав івритом та ідишем,

присудили Нобелівську премію в галузі літератури (1966) «за глибоко оригінальну

й майстерну прозу за мотивами життя єврейського народу», талановите відображен-

ня загальнолюдських проблем сучасності, насиченої парадоксами й суперечностями,

і за «комічну майстерність», «багатство та глибину творів». Недарма літературо-

знавці порівнюють митця із Сервантесом і Кафкою... Письменник, найкращі твори

якого — про долю галицьких євреїв, нагороджений Нобелівською премією як грома-

дянин Держави Ізраїль. Народжена в Івано-Франківську (1948) білоруська письмен-

ниця Світлана Алексієвич поповнила когорту нобеліантів 2015 року.

(59-64) Ті, кого увінчано нобелівськими лаврами, є інтелектуальною елітою

людства. Прикро, що нобеліанти з України стали, за висловом письменника Бориса

Харчука, «поетами чужої слави, акторами сусідньої сцени». Але віримо, що невдовзі

справдяться сподівання на належну оцінку досягнень вітчизняних інтелектуалів і на

те, що серед лауреатів премії врешті з’явиться ім’я українця, який нагороджений як

громадянин материнської землі.

*За Ю. Килимником, газета «День»

Нобеліанти родом з України відзначені за здобутки в усіх галузях, ОКРІМ

Answer: фізики

Answer: економіки

Answer: літератури

Answer: соціології

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Нобелівська плеяда «неукраїнських» українців**

(1-5) Нобелівська премія — відзнака, яка не має собі рівних ані за світовим ав-

торитетом, ані за щедрістю. Нагороду присуджують не за працю всього життя, а за

конкретне наукове відкриття, дослідження, видатний твір, мужню миротворчу ді-

яльність. Чіткою є й «формула присудження премії» — лише одне речення, у якому

окреслено результат напруженої інтелектуальної роботи мозку, рук і душі творця.

(6-8) Із 1901 року цією премією нагороджено понад 700 осіб. Ім’я кожного лауреа-

та зазвичай публікують у довіднику «Nobel foundation directory» і записують до тієї

країни, громадянином якої нобеліант є на момент присудження.

(9-16) Формально Україна не має своїх лауреатів. Але Нобелівський комітет не

обділив увагою вихідців з нашої землі. Це вчені та письменники, які народилися,

навчалися, розпочинали діяльність або тривалий час жили й творили в Україні,

проте здобули Нобелівську премію як громадяни інших країн. Українська земля

народжувала геніїв, виколисувала їх, навчала й відпускала (чи, на жаль, витиска-

ла) у чужі краї. В умовах бездержавності світлі голови нерідко змушені були залиша-

ти свою землю й шукати кращої долі, розширювати наукові та літературні горизонти

в інших куточках планети.

(17-24) На українській землі народилося сім нобеліантів. Історія лауреатів

Нобелівської премії, уродженців України, бере початок з Іллі Мечникова (1845-1916)

славетного бактеріолога й імунолога, 40 років життя якого пов’язано з Харківщи-

ною. Нобелівський комітет присудив науковцеві премію 1908 року за дослідження

з імунології. Учений був удостоєний нагороди в галузі фізіології та медицини (спіль-

но з П. Ерліхом) як підданий Російської імперії. Про присуджену йому високу відзна-

ку він висловився так: «Нобелівська премія, мов чарівна паличка, уперше відкрила

світу значення моїх скромних робіт».

(25-28) Ще одним лауреатом у галузі фізіології та медицини став учений-мікро-

біолог Зельман Абрахам Ваксман (1888-1978), уродженець села Нова Прилука на По-

діллі. У 1952 році Ваксмана удостоїли Нобелівської премії як громадянина США «за

відкриття стрептоміцину — першого антибіотика, ефективного проти туберкульозу».

(29-32) У Золочеві на Львівщині 1937 року народився Роальд Гофман (Сафран).

У 1981 році йому разом із К. Фукуї присуджено Нобелівську премію «за розроблення

теорії перебігу хімічних реакцій». Нагороджений як американець, він не забував сво-

єї Батьківщини, про яку говорив так: «Україна — обітована земля мого серця».

(33-39) Цікавою є доля ще одного «українського» нобеліанта — Саймона Кузнеця

(1901-1985). Він пройшов довгий і славний життєвий шлях ученого й громадянина

від Харкова, де здобув освіту й підготував значну частину магістерської дисерта-

ції, до США, де його знайшло світове визнання у вигляді премії Нобеля з економіки

1971 року. З 1960 року він працював у Гарвардському та Пенсільванському універси-

тетах, університеті Джона Гопкінса, був обраний почесним доктором кількох інших

університетів. На жаль, в Україні цей інтелектуал майже не відомий.

(40-47) Лауреат Нобелівської премії Георгій Шарпак (1924-2010), чиє дитинство

минуло на Рівненщині, став на чужині одним з найталановитіших учених-експери-

ментаторів сучасності. У 1992 році його відзначено Нобелівською премією з фізики

«за винахід пристрою, що відбраковує субатомні частинки в субатомному приско-

рювачі». Найвищу міжнародну відзнаку вчений здобув як громадянин Франції.

Його праці суттєво посприяли прогресу в галузі фізики елементарних часток. Коли

громадськість відзначала 75-річний ювілей ученого, він тепло висловився про свою

Вітчизну — Україну.

(48-58) У яскравому сузір’ї нобелівських обранців родом з України належне

місце посідає й письменник Шмуель Йосеф Агнон (1887-1970), який народився в

Бучачі на Тернопільщині. Йому першому серед тих, хто писав івритом та ідишем,

присудили Нобелівську премію в галузі літератури (1966) «за глибоко оригінальну

й майстерну прозу за мотивами життя єврейського народу», талановите відображен-

ня загальнолюдських проблем сучасності, насиченої парадоксами й суперечностями,

і за «комічну майстерність», «багатство та глибину творів». Недарма літературо-

знавці порівнюють митця із Сервантесом і Кафкою... Письменник, найкращі твори

якого — про долю галицьких євреїв, нагороджений Нобелівською премією як грома-

дянин Держави Ізраїль. Народжена в Івано-Франківську (1948) білоруська письмен-

ниця Світлана Алексієвич поповнила когорту нобеліантів 2015 року.

(59-64) Ті, кого увінчано нобелівськими лаврами, є інтелектуальною елітою

людства. Прикро, що нобеліанти з України стали, за висловом письменника Бориса

Харчука, «поетами чужої слави, акторами сусідньої сцени». Але віримо, що невдовзі

справдяться сподівання на належну оцінку досягнень вітчизняних інтелектуалів і на

те, що серед лауреатів премії врешті з’явиться ім’я українця, який нагороджений як

громадянин материнської землі.

*За Ю. Килимником, газета «День»

Фразу Іллі Мечникова «Нобелівська премія, мов чарівна паличка, уперше відкрила світу значення моїх скромних робіт» (рядки 23, 24) варто розуміти як указівку на те, що

Answer: Нобелівська премія інколи присуджується за зовсім не значні наукові розробки.

Answer: Ілля Мечников серйозно недооцінював власні здобутки в галузі фізіології й медицини.

Answer: Визнання здобутків науковців Нобелівським комітетом сприяє поширенню цінних ідей.

Answer: Нобелівська премія присуджується за щось конкретне, а не за працю всього життя.

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Нобелівська плеяда «неукраїнських» українців**

(1-5) Нобелівська премія — відзнака, яка не має собі рівних ані за світовим ав-

торитетом, ані за щедрістю. Нагороду присуджують не за працю всього життя, а за

конкретне наукове відкриття, дослідження, видатний твір, мужню миротворчу ді-

яльність. Чіткою є й «формула присудження премії» — лише одне речення, у якому

окреслено результат напруженої інтелектуальної роботи мозку, рук і душі творця.

(6-8) Із 1901 року цією премією нагороджено понад 700 осіб. Ім’я кожного лауреа-

та зазвичай публікують у довіднику «Nobel foundation directory» і записують до тієї

країни, громадянином якої нобеліант є на момент присудження.

(9-16) Формально Україна не має своїх лауреатів. Але Нобелівський комітет не

обділив увагою вихідців з нашої землі. Це вчені та письменники, які народилися,

навчалися, розпочинали діяльність або тривалий час жили й творили в Україні,

проте здобули Нобелівську премію як громадяни інших країн. Українська земля

народжувала геніїв, виколисувала їх, навчала й відпускала (чи, на жаль, витиска-

(17-24) На українській землі народилося сім нобеліантів. Історія лауреатів

Нобелівської премії, уродженців України, бере початок з Іллі Мечникова (1845-1916)

славетного бактеріолога й імунолога, 40 років життя якого пов’язано з Харківщи-

ною. Нобелівський комітет присудив науковцеві премію 1908 року за дослідження

з імунології. Учений був удостоєний нагороди в галузі фізіології та медицини (спіль-

но з П. Ерліхом) як підданий Російської імперії. Про присуджену йому високу відзна-

ку він висловився так: «Нобелівська премія, мов чарівна паличка, уперше відкрила

світу значення моїх скромних робіт».

(25-28) Ще одним лауреатом у галузі фізіології та медицини став учений-мікро-

біолог Зельман Абрахам Ваксман (1888-1978), уродженець села Нова Прилука на По-

діллі. У 1952 році Ваксмана удостоїли Нобелівської премії як громадянина США «за

відкриття стрептоміцину — першого антибіотика, ефективного проти туберкульозу».

(29-32) У Золочеві на Львівщині 1937 року народився Роальд Гофман (Сафран).

У 1981 році йому разом із К. Фукуї присуджено Нобелівську премію «за розроблення

теорії перебігу хімічних реакцій». Нагороджений як американець, він не забував сво-

єї Батьківщини, про яку говорив так: «Україна — обітована земля мого серця».

(33-39) Цікавою є доля ще одного «українського» нобеліанта — Саймона Кузнеця

(1901-1985). Він пройшов довгий і славний життєвий шлях ученого й громадянина

від Харкова, де здобув освіту й підготував значну частину магістерської дисерта-

ції, до США, де його знайшло світове визнання у вигляді премії Нобеля з економіки

1971 року. З 1960 року він працював у Гарвардському та Пенсільванському універси-

тетах, університеті Джона Гопкінса, був обраний почесним доктором кількох інших

університетів. На жаль, в Україні цей інтелектуал майже не відомий.

(40-47) Лауреат Нобелівської премії Георгій Шарпак (1924-2010), чиє дитинство

минуло на Рівненщині, став на чужині одним з найталановитіших учених-експери-

ментаторів сучасності. У 1992 році його відзначено Нобелівською премією з фізики

«за винахід пристрою, що відбраковує субатомні частинки в субатомному приско-

рювачі». Найвищу міжнародну відзнаку вчений здобув як громадянин Франції.

Його праці суттєво посприяли прогресу в галузі фізики елементарних часток. Коли

громадськість відзначала 75-річний ювілей ученого, він тепло висловився про свою

Вітчизну — Україну.

(48-58) У яскравому сузір’ї нобелівських обранців родом з України належне

місце посідає й письменник Шмуель Йосеф Агнон (1887-1970), який народився в

Бучачі на Тернопільщині. Йому першому серед тих, хто писав івритом та ідишем,

присудили Нобелівську премію в галузі літератури (1966) «за глибоко оригінальну

й майстерну прозу за мотивами життя єврейського народу», талановите відображен-

ня загальнолюдських проблем сучасності, насиченої парадоксами й суперечностями,

і за «комічну майстерність», «багатство та глибину творів». Недарма літературо-

знавці порівнюють митця із Сервантесом і Кафкою... Письменник, найкращі твори

якого — про долю галицьких євреїв, нагороджений Нобелівською премією як грома-

дянин Держави Ізраїль. Народжена в Івано-Франківську (1948) білоруська письмен-

ниця Світлана Алексієвич поповнила когорту нобеліантів 2015 року.

(59-64) Ті, кого увінчано нобелівськими лаврами, є інтелектуальною елітою

людства. Прикро, що нобеліанти з України стали, за висловом письменника Бориса

Харчука, «поетами чужої слави, акторами сусідньої сцени». Але віримо, що невдовзі

справдяться сподівання на належну оцінку досягнень вітчизняних інтелектуалів і на

те, що серед лауреатів премії врешті з’явиться ім’я українця, який нагороджений як

громадянин материнської землі.

*За Ю. Килимником, газета «День»

Темою тексту є розповідь про

Answer: роль рідної землі у формуванні таланту митця, науковця

Answer: уродженців української землі - лауреатів Нобелівської премії

Answer: несправедливі принципи присвоєння Нобелівської премії

Answer: причини відсутності нобеліантів серед громадян України

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст** (цифри в дужках позначають номери рядків)

**і виконайте завдання**

**Нобелівська плеяда «неукраїнських» українців**

(1-5) Нобелівська премія — відзнака, яка не має собі рівних ані за світовим ав-

торитетом, ані за щедрістю. Нагороду присуджують не за працю всього життя, а за

конкретне наукове відкриття, дослідження, видатний твір, мужню миротворчу ді-

яльність. Чіткою є й «формула присудження премії» — лише одне речення, у якому

окреслено результат напруженої інтелектуальної роботи мозку, рук і душі творця.

(6-8) Із 1901 року цією премією нагороджено понад 700 осіб. Ім’я кожного лауреа-

та зазвичай публікують у довіднику «Nobel foundation directory» і записують до тієї

(9-16) Формально Україна не має своїх лауреатів. Але Нобелівський комітет не

обділив увагою вихідців з нашої землі. Це вчені та письменники, які народилися,

навчалися, розпочинали діяльність або тривалий час жили й творили в Україні,

проте здобули Нобелівську премію як громадяни інших країн. Українська земля

народжувала геніїв, виколисувала їх, навчала й відпускала (чи, на жаль, витиска-

ла) у чужі краї. В умовах бездержавності світлі голови нерідко змушені були залиша-

ти свою землю й шукати кращої долі, розширювати наукові та літературні горизонти

в інших куточках планети.

(17-24) На українській землі народилося сім нобеліантів. Історія лауреатів

Нобелівської премії, уродженців України, бере початок з Іллі Мечникова (1845-1916)

славетного бактеріолога й імунолога, 40 років життя якого пов’язано з Харківщи-

ною. Нобелівський комітет присудив науковцеві премію 1908 року за дослідження

з імунології. Учений був удостоєний нагороди в галузі фізіології та медицини (спіль-

но з П. Ерліхом) як підданий Російської імперії. Про присуджену йому високу відзна-

ку він висловився так: «Нобелівська премія, мов чарівна паличка, уперше відкрила

світу значення моїх скромних робіт».

(25-28) Ще одним лауреатом у галузі фізіології та медицини став учений-мікро-

біолог Зельман Абрахам Ваксман (1888-1978), уродженець села Нова Прилука на По-

діллі. У 1952 році Ваксмана удостоїли Нобелівської премії як громадянина США «за

відкриття стрептоміцину — першого антибіотика, ефективного проти туберкульозу».

(29-32) У Золочеві на Львівщині 1937 року народився Роальд Гофман (Сафран).

У 1981 році йому разом із К. Фукуї присуджено Нобелівську премію «за розроблення

теорії перебігу хімічних реакцій». Нагороджений як американець, він не забував сво-

єї Батьківщини, про яку говорив так: «Україна — обітована земля мого серця».

(33-39) Цікавою є доля ще одного «українського» нобеліанта — Саймона Кузнеця

(1901-1985). Він пройшов довгий і славний життєвий шлях ученого й громадянина

від Харкова, де здобув освіту й підготував значну частину магістерської дисерта-

ції, до США, де його знайшло світове визнання у вигляді премії Нобеля з економіки

1971 року. З 1960 року він працював у Гарвардському та Пенсільванському універси-

тетах, університеті Джона Гопкінса, був обраний почесним доктором кількох інших

університетів. На жаль, в Україні цей інтелектуал майже не відомий.

(40-47) Лауреат Нобелівської премії Георгій Шарпак (1924-2010), чиє дитинство

минуло на Рівненщині, став на чужині одним з найталановитіших учених-експери-

ментаторів сучасності. У 1992 році його відзначено Нобелівською премією з фізики

«за винахід пристрою, що відбраковує субатомні частинки в субатомному приско-

рювачі». Найвищу міжнародну відзнаку вчений здобув як громадянин Франції.

Його праці суттєво посприяли прогресу в галузі фізики елементарних часток. Коли

громадськість відзначала 75-річний ювілей ученого, він тепло висловився про свою

Вітчизну — Україну.

(48-58) У яскравому сузір’ї нобелівських обранців родом з України належне

місце посідає й письменник Шмуель Йосеф Агнон (1887-1970), який народився в

Бучачі на Тернопільщині. Йому першому серед тих, хто писав івритом та ідишем,

присудили Нобелівську премію в галузі літератури (1966) «за глибоко оригінальну

й майстерну прозу за мотивами життя єврейського народу», талановите відображен-

ня загальнолюдських проблем сучасності, насиченої парадоксами й суперечностями,

і за «комічну майстерність», «багатство та глибину творів». Недарма літературо-

знавці порівнюють митця із Сервантесом і Кафкою... Письменник, найкращі твори

якого — про долю галицьких євреїв, нагороджений Нобелівською премією як грома-

дянин Держави Ізраїль. Народжена в Івано-Франківську (1948) білоруська письмен-

ниця Світлана Алексієвич поповнила когорту нобеліантів 2015 року.

(59-64) Ті, кого увінчано нобелівськими лаврами, є інтелектуальною елітою

людства. Прикро, що нобеліанти з України стали, за висловом письменника Бориса

Харчука, «поетами чужої слави, акторами сусідньої сцени». Але віримо, що невдовзі

справдяться сподівання на належну оцінку досягнень вітчизняних інтелектуалів і на

те, що серед лауреатів премії врешті з’явиться ім’я українця, який нагороджений як

громадянин материнської землі.

*За Ю. Килимником, газета «День»

Авторське пояснення причини того, чому жоден громадянин України не став лауреатом Нобелівської премії, міститься у фрагменті

Answer: Нагороду присуджують не за працю всього життя, а за конкретне наукове відкриття, дослідження, видатний твір, мужню миротворчу діяльність (рядки 2-4).

Answer: Ім’я кожного лауреата зазвичай публікують у довіднику ... і записують до тієї країни, громадянином якої нобеліант є на момент присудження (рядки 6-8).

Answer: В умовах бездержавності світлі голови нерідко змушені були залишати свою землю й шукати кращої долі, відкривати й розширювати наукові та літературні горизонти в інших куточках планети (рядки 14-16).

Answer: Прикро, що нобеліанти з України стали, за висловом письменника Бориса Харчука, «поетами чужої слави, акторами сусідньої сцени» (рядки 60, 61).

ukrainian-language-and-literature


Question: Над Чорним морем у Великодню суботу відбуваються події твору

Answer: «Дума про Марусю Богуславку»

Answer: «Засвіт встали козаченьки»

Answer: «Ой Морозе, Морозенку»

Answer: «Чи не той то Хміль...»

Answer: «Бондарівна»

ukrainian-language-and-literature


Question: Прилинути чайкою на край світу, щоб витерти милому «кривавії його рани на дужому його тілі», прагне

Answer: княгиня Ольга

Answer: Бондарівна

Answer: Либідь

Answer: Ярославна

Answer: Маруся Богуславка

ukrainian-language-and-literature


Question: «Самобутній і глибоко національний твір, де стародавніх троянців і латинян переодягнено в жупани й кобеняки українського козацтва ХVIII століття», - написав

Answer: Григорій Сковорода

Answer: Іван Котляревський

Answer: Тарас Шевченко

Answer: Пантелеймон Куліш

Answer: Іван Франко

ukrainian-language-and-literature


Question: У повісті «Маруся» кохання з першого погляду Василя й Марусі є

Answer: експозицією

Answer: зав'язкою

Answer: розвитком дії

Answer: кульмінацією

Answer: розв’язкою

ukrainian-language-and-literature


Question: Якову де Бальмену присвячено твір

Answer: «Катерина»

Answer: «Сон» («У всякого своя доля...»)

Answer: «Кавказ»

Answer: «Гайдамаки»

Answer: «І мертвим, і живим, і ненарожденним...»

ukrainian-language-and-literature


Question: «Про славу думає лицар, а не про те, щоб ціла була голова на плечах. Не сьогодні, так завтра поляже вона, як од вітру на степу трава; а слава ніколи не вмре, не поляже, лицарство козацьке всякому розкаже», - вважає

Answer: Ярема Галайда

Answer: Карпо Кайдаш

Answer: Чіпка Варениченко

Answer: Михайло Федорчук

Answer: Кирило Тур

ukrainian-language-and-literature


Question: Життєпис злочинця, зображений на широкому суспільному тлі, - такою є тема твору

Answer: «Максим Гримач»

Answer: «Тіні забутих предків»

Answer: «Хіба ревуть воли, як ясла повні?»

Answer: «Мартин Боруля»

Answer: «Кайдашева сім'я»

ukrainian-language-and-literature


Question: «Нащо ж дворянство нам здалося, коли воно горе приносе? Коли через нього ви хочете мене нещасною зробить, занапастить мій вік молодий!...» - заявляє

Answer: Галя Ґудзь

Answer: Марися Боруля

Answer: Леся Череванівна

Answer: Катря Гримач

Answer: Маруся Дрот

ukrainian-language-and-literature


Question:
*Як я люблю тебе без тями,

Як мучусь довгими ночами

І як літа вже за літами

Свій біль, свій жаль, свої пісні

У серці здавлюю на дні, -*

зізнається коханій ліричний герой твору

Answer: Івана Франка

Answer: Олександра Олеся

Answer: Павла Тичини

Answer: Миколи Вороного

Answer: Володимира Сосюри

ukrainian-language-and-literature


Question: Косач - це справжнє прізвище автора твору

Answer: «Чари ночі»

Answer: «Блакитна Панна»

Answer: «Contra spem spero!»

Answer: «Момент»

Answer: «Intermezzo»

ukrainian-language-and-literature


Question: «Цвітові яблуні» (новела М. Коцюбинського) присвячено твір

Answer: Лесі Українки

Answer: Володимира Винниченка

Answer: Ольги Кобилянської

Answer: Миколи Хвильового

Answer: Павла Тичини

ukrainian-language-and-literature


Question: Трагічні події серпня 1919 року зображені у творі

Answer: «За мить щастя»

Answer: «Подвійне коло»

Answer: «Земля»

Answer: «Україна в огні»

Answer: «Тигролови»

ukrainian-language-and-literature


Question: «Коли ти мене любиш, зроби так, щоб Мокій закохався у тебе. Може, він кине свої українські фантазії, може, хоч прізвище дасть поміняти...», - просить подругу

Answer: Наталка Сірко

Answer: Марфа Яркова

Answer: Олеся Запорожець

Answer: Марися Боруля

Answer: Рина Мазайло

ukrainian-language-and-literature


Question: «Багато його усмішок - це розгорнуті сцени, де дійові особи живуть і діють немовби на підмостках», - сказано про твори

Answer: Олеся Гончара

Answer: Івана Драча

Answer: Валер’яна Підмогильного

Answer: Остапа Вишні

Answer: Олександра Довженка

ukrainian-language-and-literature


Question: В уривку «У місто вливається свіжа кров села, що змінить його вигляд й істоту, і він один із цієї зміни, що їй від долі призначено перемогти» йдеться про

Answer: Мокія Мазайла

Answer: Степана Радченка

Answer: Григорія Многогрішного

Answer: Івана Дідуха

Answer: Романа Запорожця

ukrainian-language-and-literature


Question: «Сонця хлюпочуться в озерах, / спадають гуси до води, / в далеких пожиттєвих ерах / мої розтанули сліди», - такою уявляє Вітчизну ліричний герой твору

Answer: «О земле втрачена, явися!..»

Answer: «Українське альфреско»

Answer: «Любіть Україну»

Answer: «Стилет чи стилос?»

Answer: «Молюсь і вірю»

ukrainian-language-and-literature


Question: «Він народився під такою зіркою, / що щось в душі двоїлося йому. / Від того кидавсь берега до того. / Любив достаток і любив пісні», - сказано про

Answer: Леська Черкеса

Answer: Івана Іскру

Answer: Грицька Бобренка

Answer: Мартина Пушкаря

Answer: Семена Горбаня

ukrainian-language-and-literature


Question: Життя українців Зеленого Клину змалював у своєму творі

Answer: Григір Тютюнник

Answer: Юрій Яновський

Answer: Володимир Винниченко

Answer: Іван Багряний

Answer: Микола Куліш

ukrainian-language-and-literature


Question: Гра зі словом, образом, «чужим текстом», поєднання різнорідних і несумісних елементів, наскрізна іронічність - характерні риси

Answer: експресіонізму

Answer: постмодернізму

Answer: бароко

Answer: романтизму

Answer: імпресіонізму

ukrainian-language-and-literature


Question: Літеру ***и*** на місці одного з пропусків треба писати в слові

Answer: м..д..цина

Answer: м..т..орит

Answer: л..йт..нант

Answer: пр..т..ндент

ukrainian-language-and-literature


Question: Помилково вжито слово в рядку

Answer: повиключайте всі електроприлади у квартирі

Answer: намагайтеся швидко відповісти на запитання

Answer: перевірте банківський рахунок наступного дня

Answer: запропонуйте гостям чай, каву й тістечка

ukrainian-language-and-literature


Question: Спільнокореневим до слова ***голий*** є

Answer: голограма

Answer: поголити

Answer: поголів’я

Answer: голкіпер

ukrainian-language-and-literature


Question: Другий склад наголошений у слові

Answer: обранець

Answer: недруг

Answer: відгомін

Answer: приятель

ukrainian-language-and-literature


Question: Граматично правильне речення утвориться, якщо до частини «Вітаємо зі святом …» додати частину, наведену в рядку

Answer: Першим вереснем

Answer: Першим вересням

Answer: Першого вересня

Answer: Першим вересня

ukrainian-language-and-literature


Question: Граматично правильним є словосполучення

Answer: пробачте мене

Answer: котра година

Answer: дякую вас

Answer: хворіти грипом

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

(1) Картина відкривалася справді чудова: з високої гори видно було все місто. (2) Церкви підняли високо ***в/гору*** свої зелені, мов травою вкриті голови; біліли білі боки, мов із крейди вистругані. (3) Річка блищала, звивалася змією по жовтому пісочку, пускаючи легенький димок туману із себе. (4) ***Не/далеко*** від гори велика стіна обвивала кругом розкішний садок, здоровенну пустку-будинок. (5) ***У/далині*** […] степ, тонув у своїй зеленій траві то здіймаючись, то опадаючи. (6) Гарно всюди, красиво так, не налюбувався б! (7) ***На/багато*** років уперед я був зачарований красою рідного краю!

**Прикладка є в реченні**

Answer: другому

Answer: третьому

Answer: четвертому

Answer: п’ятому

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

(1) Картина відкривалася справді чудова: з високої гори видно було все місто. (2) Церкви підняли високо ***в/гору*** свої зелені, мов травою вкриті голови; біліли білі боки, мов із крейди вистругані. (3) Річка блищала, звивалася змією по жовтому пісочку, пускаючи легенький димок туману із себе. (4) ***Не/далеко*** від гори велика стіна обвивала кругом розкішний садок, здоровенну пустку-будинок. (5) ***У/далині*** […] степ, тонув у своїй зеленій траві то здіймаючись, то опадаючи. (6) Гарно всюди, красиво так, не налюбувався б! (7) ***На/багато*** років уперед я був зачарований красою рідного краю!

**Пунктуаційну помилку допущено в реченні**

Answer: першому

Answer: другому

Answer: третьому

Answer: четвертому

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

(1) Картина відкривалася справді чудова: з високої гори видно було все місто. (2) Церкви підняли високо ***в/гору*** свої зелені, мов травою вкриті голови; біліли білі боки, мов із крейди вистругані. (3) Річка блищала, звивалася змією по жовтому пісочку, пускаючи легенький димок туману із себе. (4) ***Не/далеко*** від гори велика стіна обвивала кругом розкішний садок, здоровенну пустку-будинок. (5) ***У/далині*** […] степ, тонув у своїй зеленій траві то здіймаючись, то опадаючи. (6) Гарно всюди, красиво так, не налюбувався б! (7) ***На/багато*** років уперед я був зачарований красою рідного краю!

**Окремо в тексті треба писати**

Answer: в/гору

Answer: не/далеко

Answer: у/далині

Answer: на/багато

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст і виконайте завдання**

(1) Картина відкривалася справді чудова: з високої гори видно було все місто. (2) Церкви підняли високо ***в/гору*** свої зелені, мов травою вкриті голови; біліли білі боки, мов із крейди вистругані. (3) Річка блищала, звивалася змією по жовтому пісочку, пускаючи легенький димок туману із себе. (4) ***Не/далеко*** від гори велика стіна обвивала кругом розкішний садок, здоровенну пустку-будинок. (5) ***У/далині*** […] степ, тонув у своїй зеленій траві то здіймаючись, то опадаючи. (6) Гарно всюди, красиво так, не налюбувався б! (7) ***На/багато*** років уперед я був зачарований красою рідного краю!

**У п’ятому реченні пропущено слово**

Answer: розташувався

Answer: спускався

Answer: розіслався

Answer: вився

ukrainian-language-and-literature


Question: Звук ***[т]*** треба вимовляти на місці пропуску в усіх словах рядка

Answer: [..]еатральний, турис[..]ський, лауреа[..]

Answer: каш[..]ан, [..]вірний, боро[..]ьба

Answer: журя[..]ься, зіпсу[..]ий, [..]ихенький

Answer: факульта[..]ив, моло[..]ьба, субо[..]а

Answer: лісниц[..]во, розпи[..]ати, [..]ретій

ukrainian-language-and-literature


Question: Обидва фразеологізми мають значення «красивий, вродливий» у рядку

Answer: хоч оком світи, хоч з лиця воду пий

Answer: як з воску зліплений, хоч у рамці вправ

Answer: хоч картину малюй, хоч за раму клади

Answer: не відривати очей, приховувати зір

Answer: перемінитися на лиці, показати товар лицем

ukrainian-language-and-literature


Question: М’який знак на місці крапок **НЕ ТРЕБА** писати в усіх словах рядка

Answer: багрянец.., чіткіс..ть, п’ят..десят

Answer: вагаєш..ся, скрин..ці, ослін..чик

Answer: хустин..ці, тіт..чин, хар..ків’янин

Answer: русал..чин, спитаєш.., нен..чин

Answer: радіст..ю, лан..цюг, різ..бяр

ukrainian-language-and-literature


Question: Подвоєні літери треба писати на місці пропусків у всіх словах рядка

Answer: мас..а, Гол..андія, барок..о

Answer: Тал..ін.., ван..а, телеграм..а

Answer: Ас..ирія, брут..о, бравіс..имо

Answer: ір..еальний, Ахіл..ес, тон..а

Answer: Жан..а, марок..анець, клас..

ukrainian-language-and-literature


Question: Літеру ***с*** треба писати на місці пропуску в усіх словах рядка

Answer: ..каламутити, ..тесаний, ..ціплені

Answer: ..пекти, ..фальсифіковані, ..шивати

Answer: ..калічений, ..хрещений, ..сушений

Answer: ..пасувати, ..формований, ..трясти

Answer: ..хотіти, ..турбований, ..читування

ukrainian-language-and-literature


Question: Літеру ***й*** треба писати на місці пропуску в усіх словах рядка

Answer: баталь..он, сер..озний, сь..омга

Answer: фе..єрверк, бо..овий, буль..он

Answer: зна..омство, кань..он, кра..овий

Answer: кур..озний, гость..овий, лось..он

Answer: шампінь..он, чотирь..ох, сень..ор

ukrainian-language-and-literature


Question: Неправильно поєднано числівник з іменником у рядку

Answer: чотири вікна

Answer: півтора гектара

Answer: сто два кілометра

Answer: одна друга центнера

Answer: п’ять десятих мікрона

ukrainian-language-and-literature


Question: Літеру ***и*** треба писати в усіх прикметникових закінченнях чоловічого роду в рядку

Answer: усесвітн..й, галицьк..й, творч..й

Answer: тоненьк..й, мавпяч..й, освітн..й

Answer: летюч..й, ширш..й, продажн..й

Answer: чоловіч..й, товщ..й, порожн..й

Answer: довколишн..й, вогк..й, дочірн..й

ukrainian-language-and-literature


Question: Закінчення ***-емо*** в першій особі множини теперішнього часу має особова форма дієслова, утворена від інфінітива

Answer: бігти

Answer: кричати

Answer: ходити

Answer: писати

Answer: говорити

ukrainian-language-and-literature


Question: Слово ***здавалося*** є вставним у реченні (окремі розділові знаки пропущено)

Answer: Усе довколишнє ***здавалося*** їй перевитим піснями, веселими чи сумними, як буває пройнятий сяєвом сонця простір.

Answer: Багатьом ***здавалося*** що й увесь півострів зараз палає в пожежах, адже куди не глянь – звідусіль шугає вогонь, тріщить, гуде в деревах, жаркий, агресивний.

Answer: Кущ ***здавалося*** і зимою зеленіє, бо коли танули сніги, то на світ пробивалося його цупке зелене листя, не змучене холодом, не скалічене морозом.

Answer: Широкі промені вдарялись об кам’яні плити, курилися золотим димом, від чого ***здавалося*** що все тут пливе, рухається, злітає в просторі.

Answer: Уже придивилася до його очей і побачила: те, що ***здавалося*** байдужістю, насправді було мудрістю й глибоко захованим стражданням.

ukrainian-language-and-literature


Question: Граматичну помилку допущено в реченні

Answer: Чому турист, оплативши квитки, не може їх роздрукувати?

Answer: Бронюючи номер у готелі, я можу поговорити з менеджером?

Answer: Побувавши в різних країнах, де вам сподобалося найбільше?

Answer: Як він може подорожувати, не маючи навіть паспорта?

Answer: Загубивши ключ, ви відразу звернулися до адміністратора?

ukrainian-language-and-literature


Question: Складнопідрядне речення з підрядною порівняльною частиною утвориться, якщо до речення «Сірі хмари насувалися все ближче …» додати

Answer: … мов пізньої похмурої осені.

Answer: … бо сильний вітер їх щодуху підганяв.

Answer: … неначе накочувалися величезні хвилі.

Answer: … так що треба очікувати грозу.

Answer: … щоб пролитися рясним дощем.

ukrainian-language-and-literature


Question:
Прочитайте речення (цифра позначає попередній розділовий знак або його відсутність).

 *Семен заплющив очі,(1) заколисаний тою чудовою тишею,(2) що буває виповнена всякими згуками:(3) і дзвінкою піснею жайворонка,(4) і дзижчанням польових мух,(5) і тихим(6) мелодійним шелестінням стиглого жита,(7) підрізаного серпами.*

 НЕПРАВИЛЬНИМ є обґрунтування пунктуації в рядку

Answer: коми 1 і 7 виділяють відокремлені означення

Answer: кома 2 розділяє головну й підрядну частини

Answer: двокрапка 3 стоїть після узагальнювального слова

Answer: коми 4 і 5 розділяють частини складносурядного речення

Answer: на місці цифри 6 коми немає, оскільки означення є неоднорідними

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Музичний дарунок світові**

(1–4) У грандіозному різдвяному шоу в Нью-Йорку, подивитися на яке при-

їжджають з усієї Америки, звучить чарівний передзвін чотирьох звуків: «Ще-

дрик, ще-дрик, ще-дрі-воч-ка». Це «Carol of the Bells», «Колядка дзвонів», як тут

називають українську щедрівку.

(5–11) «Щедрик» давно став невід’ємною частиною світової музичної культу-

ри. Класичну обробку цієї щедрівки виконують уславлені хори від Америки до

Китаю. Мелодія «Щедрика» існує сьогодні в джазовому й роковому аранжуванні.

Джордж Гершвін використав її в опері «Поргі і Бесс», створеній на джазових і

блюзових мотивах. Відомо, що американці, які вперше полетіли в космос, узяли

із собою записи світової музики, і з-поміж інших шедеврів у зоряному просторі

побувала наша співаночка.

(12–15) Звучить «Щедрик» з екранів кіно, широко використовується у сві-

товій рекламі. Баскетболісти ж професійної ліги США й Канади «зіграли» його,

простукавши м’ячами! Ролик, який засвідчив цю подію, знайшов численних поці-

новувачів серед користувачів Інтернету.

(16–20) Проте більшість мешканців планети навіть не здогадується про пра-

давнє східнослов’янське походження цієї мелодії. Прикро, але навіть для багатьох

українців стало відкриттям те, що понад сто років тому український композитор

Микола Леонтович, працюючи над поліфонічним твором для хору, перетворив

щедрівку на справжній шедевр.

(21–30) Микола Леонтович збирав народні пісні й адаптував їх для хорового

співу. Перший варіант «Щедрика» Леонтович почав створювати 1902 року. Тоді

він опановував вправу з мелодією, яка постійно повторюється, щоразу прикраша-

ючись витонченим аранжуванням. Придатною для вправ у поліфонії виявилася

мелодія української щедрівки: у ній повторювалося три ноти: до-сі-до-ля. Ком-

позитор, як різьбяр, зробив навколо основної поспівочки витончену оправу. По-

єднавши прийоми народного багатоголосся з досягненням класичної поліфонії,

він домігся того, що кожен голос почав відігравати самостійну роль, відтворюючи

найтонші зміни настрою. Леонтович кілька разів переробляв твір, аж поки 1916

року не створив досконалий хорал.

(31–37) Із радістю сприйнявши Українську революцію 1917–1920 років, ком-

позитор долучився до створення капели «Думка» – першого популяризатора «Ще-

дрика» у світі. Дбаючи про імідж Української Народної Республіки, її керівництво

ухвалило рішення про міжнародні гастролі хору. За вказівкою Симона Петлюри

колектив вирушив у світове турне. І скрізь виступ був тріумфом багатої музичної

творчості українського народу, його митців-композиторів, у сузір’ї яких сяяло

ім’я Леонтовича. «Бахом у хоровій музиці» назвали його у Франції.

(38–41) Хоровий колектив перебував у турне, коли на території України було

встановлено радянську владу. На батьківщину митці не повернулися. У 1921 році

вони дісталися Нью-Йорка, а п’ятого жовтня цього року в знаменитому Карне-

гі-холі вперше для американської публіки пролунав «Щедрик».

(42–48) Спершу величезну популярність твір завоював серед емігрантів. Коли

ж у прекрасної мелодії з’явилися англійські слова, шедевр Леонтовича полонив

серця всіх американців. Автором англомовного тексту став Пітер Вільховський,

який мав українське коріння. У 1936 році в Нью-Йорку під час відкриття з’їзду

Національної асоціації вчителів музики дитячий хор із 1600 виконавців із тріум-

фом виконав «Carol of the Bells». Популярність «Щедрика» продовжувала рости,

натомість ім’я автора було забуте.

(49–55) Мелодія «Щедрика» в глобалізованому світі асоціюється з різдвяни-

ми дзвониками. Однак в українському тексті немає згадки ні про Різдво, ні навіть

про зиму. У «Щедрику» оспівано ластівку, яка прилетіла до господаря провістити

багатий рік. Ця давня співанка виникла ще в дохристиянські часи, коли новий

рік зустрічали навесні. Навіть якщо того дня не прилітали ластівки, їх випікали з

тіста й підкидали вгору, закликаючи співанками. І сьогодні ходять щедрувальни-

ки від господи до господи, співаючи про ластівку...

*За Б. Скавроном, журнал «Дивен Світ»

Головна мета автора тексту – донести до читача інформацію про

Answer: «Щедрик» як видатне надбання українців, що збагатило світову хорову культуру

Answer: життєвий і творчий шлях хормейстера й композитора Миколи Леонтовича

Answer: багатющу фольклорну й академічну музичні традиції українського народу

Answer: роль української еміграції в Сполучених Штатах Америки в популяризації «Щедрика»

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Музичний дарунок світові**

(1–4) У грандіозному різдвяному шоу в Нью-Йорку, подивитися на яке при-

їжджають з усієї Америки, звучить чарівний передзвін чотирьох звуків: «Ще-

дрик, ще-дрик, ще-дрі-воч-ка». Це «Carol of the Bells», «Колядка дзвонів», як тут

називають українську щедрівку.

(5–11) «Щедрик» давно став невід’ємною частиною світової музичної культу-

ри. Класичну обробку цієї щедрівки виконують уславлені хори від Америки до

Китаю. Мелодія «Щедрика» існує сьогодні в джазовому й роковому аранжуванні.

Джордж Гершвін використав її в опері «Поргі і Бесс», створеній на джазових і

блюзових мотивах. Відомо, що американці, які вперше полетіли в космос, узяли

із собою записи світової музики, і з-поміж інших шедеврів у зоряному просторі

побувала наша співаночка.

(12–15) Звучить «Щедрик» з екранів кіно, широко використовується у сві-

товій рекламі. Баскетболісти ж професійної ліги США й Канади «зіграли» його,

простукавши м’ячами! Ролик, який засвідчив цю подію, знайшов численних поці-

новувачів серед користувачів Інтернету.

(16–20) Проте більшість мешканців планети навіть не здогадується про пра-

давнє східнослов’янське походження цієї мелодії. Прикро, але навіть для багатьох

українців стало відкриттям те, що понад сто років тому український композитор

Микола Леонтович, працюючи над поліфонічним твором для хору, перетворив

щедрівку на справжній шедевр.

(21–30) Микола Леонтович збирав народні пісні й адаптував їх для хорового

співу. Перший варіант «Щедрика» Леонтович почав створювати 1902 року. Тоді

він опановував вправу з мелодією, яка постійно повторюється, щоразу прикраша-

ючись витонченим аранжуванням. Придатною для вправ у поліфонії виявилася

мелодія української щедрівки: у ній повторювалося три ноти: до-сі-до-ля. Ком-

позитор, як різьбяр, зробив навколо основної поспівочки витончену оправу. По-

єднавши прийоми народного багатоголосся з досягненням класичної поліфонії,

він домігся того, що кожен голос почав відігравати самостійну роль, відтворюючи

найтонші зміни настрою. Леонтович кілька разів переробляв твір, аж поки 1916

року не створив досконалий хорал.

(31–37) Із радістю сприйнявши Українську революцію 1917–1920 років, ком-

позитор долучився до створення капели «Думка» – першого популяризатора «Ще-

дрика» у світі. Дбаючи про імідж Української Народної Республіки, її керівництво

ухвалило рішення про міжнародні гастролі хору. За вказівкою Симона Петлюри

колектив вирушив у світове турне. І скрізь виступ був тріумфом багатої музичної

творчості українського народу, його митців-композиторів, у сузір’ї яких сяяло

ім’я Леонтовича. «Бахом у хоровій музиці» назвали його у Франції.

(38–41) Хоровий колектив перебував у турне, коли на території України було

встановлено радянську владу. На батьківщину митці не повернулися. У 1921 році

вони дісталися Нью-Йорка, а п’ятого жовтня цього року в знаменитому Карне-

гі-холі вперше для американської публіки пролунав «Щедрик».

(42–48) Спершу величезну популярність твір завоював серед емігрантів. Коли

ж у прекрасної мелодії з’явилися англійські слова, шедевр Леонтовича полонив

серця всіх американців. Автором англомовного тексту став Пітер Вільховський,

який мав українське коріння. У 1936 році в Нью-Йорку під час відкриття з’їзду

Національної асоціації вчителів музики дитячий хор із 1600 виконавців із тріум-

фом виконав «Carol of the Bells». Популярність «Щедрика» продовжувала рости,

натомість ім’я автора було забуте.

(49–55) Мелодія «Щедрика» в глобалізованому світі асоціюється з різдвяни-

ми дзвониками. Однак в українському тексті немає згадки ні про Різдво, ні навіть

про зиму. У «Щедрику» оспівано ластівку, яка прилетіла до господаря провістити

багатий рік. Ця давня співанка виникла ще в дохристиянські часи, коли новий

рік зустрічали навесні. Навіть якщо того дня не прилітали ластівки, їх випікали з

тіста й підкидали вгору, закликаючи співанками. І сьогодні ходять щедрувальни-

ки від господи до господи, співаючи про ластівку...

*За Б. Скавроном, журнал «Дивен Світ»

Перший варіант «Щедрика» Леонтович написав, коли

Answer: створював репертуар хорового співу

Answer: брав участь в організації хорових колективів

Answer: вивчав народні пісні та записував їх

Answer: вправлявся в аранжуванні простої мелодії

ukrainian-language-and-literature


Question:
**Прочитайте текст (**цифри в дужках позначають номери рядків**)

і виконайте завдання**

**Музичний дарунок світові**

(1–4) У грандіозному різдвяному шоу в Нью-Йорку, подивитися на яке при-

їжджають з усієї Америки, звучить чарівний передзвін чотирьох звуків: «Ще-

дрик, ще-дрик, ще-дрі-воч-ка». Це «Carol of the Bells», «Колядка дзвонів», як тут

називають українську щедрівку.

(5–11) «Щедрик» давно став невід’ємною частиною світової музичної культу-

ри. Класичну обробку цієї щедрівки виконують уславлені хори від Америки до

Китаю. Мелодія «Щедрика» існує сьогодні в джазовому й роковому аранжуванні.

Джордж Гершвін використав її в опері «Поргі і Бесс», створеній на джазових і

блюзових мотивах. Відомо, що американці, які вперше полетіли в космос, узяли

із собою записи світової музики, і з-поміж інших шедеврів у зоряному просторі

побувала наша співаночка.

(12–15) Звучить «Щедрик» з екранів кіно, широко використовується у сві-

товій рекламі. Баскетболісти ж професійної ліги США й Канади «зіграли» його,

простукавши м’ячами! Ролик, який засвідчив цю подію, знайшов численних поці-

новувачів серед користувачів Інтернету.

(16–20) Проте більшість мешканців планети навіть не здогадується про пра-

давнє східнослов’янське походження цієї мелодії. Прикро, але навіть для багатьох

українців стало відкриттям те, що понад сто років тому український композитор

Микола Леонтович, працюючи над поліфонічним твором для хору, перетворив

щедрівку на справжній шедевр.

(21–30) Микола Леонтович збирав народні пісні й адаптував їх для хорового

співу. Перший варіант «Щедрика» Леонтович почав створювати 1902 року. Тоді

він опановував вправу з мелодією, яка постійно повторюється, щоразу прикраша-

ючись витонченим аранжуванням. Придатною для вправ у поліфонії виявилася

мелодія української щедрівки: у ній повторювалося три ноти: до-сі-до-ля. Ком-

позитор, як різьбяр, зробив навколо основної поспівочки витончену оправу. По-

єднавши прийоми народного багатоголосся з досягненням класичної поліфонії,

він домігся того, що кожен голос почав відігравати самостійну роль, відтворюючи

найтонші зміни настрою. Леонтович кілька разів переробляв твір, аж поки 1916

року не створив досконалий хорал.

(31–37) Із радістю сприйнявши Українську революцію 1917–1920 років, ком-

позитор долучився до створення капели «Думка» – першого популяризатора «Ще-

дрика» у світі. Дбаючи про імідж Української Народної Республіки, її керівництво

ухвалило рішення про міжнародні гастролі хору. За вказівкою Симона Петлюри

колектив вирушив у світове турне. І скрізь виступ був тріумфом багатої музичної

творчості українського народу, його митців-композиторів, у сузір’ї яких сяяло

ім’я Леонтовича. «Бахом у хоровій музиці» назвали його у Франції.

(38–41) Хоровий колектив перебував у турне, коли на території України було

встановлено радянську владу. На батьківщину митці не повернулися. У 1921 році

вони дісталися Нью-Йорка, а п’ятого жовтня цього року в знаменитому Карне-

гі-холі вперше для американської публіки пролунав «Щедрик».

(42–48) Спершу величезну популярність твір завоював серед емігрантів. Коли

ж у прекрасної мелодії з’явилися англійські слова, шедевр Леонтовича полонив

серця всіх американців. Автором англомовного тексту став Пітер Вільховський,

який мав українське коріння. У 1936 році в Нью-Йорку під час відкриття з’їзду

Національної асоціації вчителів музики дитячий хор із 1600 виконавців із тріум-

фом виконав «Carol of the Bells». Популярність «Щедрика» продовжувала рости,

натомість ім’я автора було забуте.

(49–55) Мелодія «Щедрика» в глобалізованому світі асоціюється з різдвяни-

ми дзвониками. Однак в українському тексті немає згадки ні про Різдво, ні навіть

про зиму. У «Щедрику» оспівано ластівку, яка прилетіла до господаря провістити

багатий рік. Ця давня співанка виникла ще в дохристиянські часи, коли новий

рік зустрічали навесні. Навіть якщо того дня не прилітали ластівки, їх випікали з

тіста й підкидали вгору, закликаючи співанками. І сьогодні ходять щедрувальни-

ки від господи до господи, співаючи про ластівку...

*За Б. Скавроном, журнал «Дивен Світ»

За логікою автора, хорова капела не повернулася зі світового турне через те, що

Answer: її концерти в різних країнах мали величезний успіх

Answer: на території України було встановлено радянську владу

Answer: хористи мали за кордоном більші можливості для зростання

Answer: плани щодо географії гастролей були далеко не вичерпаними

ukrainian-language-and-literature