Instruction: Explica breument les idees principals d'aquest text:

Context:
El líder de Ciutadans, Albert Rivera, ha exigit a Mariano Rajoy que "estengui l'article 155", tot dient que ja sap que això no és el que volen el PP i el PSOE.
"El que és lleial ara és actuar", ha assegurat, fent-se fort en el discurs de Ciutadans de reclamar més mà dura contra el sobiranisme.
Rivera ha exigit també un control radical sobre els Mossos i sobre TV3, que és "pagada per tots els catalans" i ha de dedicar-se a "informar" i no a fer propaganda "contra l'Estat".
Sobre la policia catalana, ha afirmat que ha d'estar dirigida per persones que compleixin amb la legalitat i "estiguin al servei de la Constitució i la ciutadania" i no al servei "d'un cop d'estat".
Alhora, ha demanat que s'intervingui sobre l'acció exterior de l'executiu català per impedir la posada en marxa "la xarxa d'ambaixades i de propaganda internacional".
"Ja no és moment de contemplacions", ha clamat el líder de Ciutadans, afirmant que si el govern espanyol decideix "actuar" en la línia que propugna Cs, tindrà el suport del seu partit.
També s'ha adreçat als "catalans que se senten espanyols" perquè sàpiguen
que "no estan sols" i ha assegurat, amb to solemne: "No sortirem corrent del nostre país" i ha dit que els catalans no mereixen un Govern com el que presidirà Quim Torra.
Rivera ha dit que continuar aplicant el 155 és "fer política".
"En aquests moments, no hi ha res més polític que tornar a aplicar el 155".
Rivera ha afirmat que els catalans que se senten espanyols "no esperen que mirem cap a un altre costat".
En un discurs maniqueu, ha parlat de "bons" i "dolents".
També ha demanat a Rajoy que doni suport a la seva proposta de reforma de la llei per impedir que algú que un "pròfug de la justícia" o que no estigui en territori espanyol -en referència a Carles Puigdemont- no pugui ser candidat altre cop, en el supòsit de noves eleccions a Catalunya.
En aquesta mateixa línia, ha demanat que es retiri el sou als diputats electes que no assisteixin als plens.
En la reunió a la Moncloa, també s'ha tractat de la decisió de la justícia belga de rebutjar les peticions d'extradició dels consellers del Govern.
Albert Rivera ha defensat revisar l'euroordre després de la decisió judicial belga perquè "no pot servir perquè els delinqüents es moguin per Europa".
Atac al PNB
El president de Cs ha etzibat contra el PNB, demanant a Rajoy que triï entre el nacionalisme basc i el seu principal aliat al Congrés, que és Ciutadans.
Rivera ha acusat el PNB de defensar que no s'actuï a Catalunya.
La voluntat d'arraconar Rajoy
Aquests darrers dies, Ciutadans ha escenificat una posició d'extrema duresa contra el sobiranisme, amb la intenció de presentar un PP com a dubitatiu i feble a l'hora de defensar la unitat d'Espanya.
La formació taronja ha apostat perquè l'executiu de Rajoy prengui mesures per controlar els mitjans públics catalans, impedir la restitució de l'exmajor dels Mossos d'Esquadra Josep Lluís Trapero i evitar que els líders independentistes destinin diners públics a finalitats il·legals.
Rivera troba "inadmissible" que el proper president de la Generalitat pugui ser algú com Quim Torra, a qui ha descrit com un "racista" que "va contra la meitat de Catalunya", pretén restituir en els seus càrrecs exconsellers "pròfugs de la Justícia" i "rendeix comptes" a l'expresident Carles Puigdemont.
Després de recordar que Torra ja "ha advertit que es saltarà la llei", el líder de Cs va posar en dubte aquest dimarts que el proper executiu que es formi pugui ser "un Govern constitucional i democràtic".
Davant d'aquesta situació, va instar Rajoy a "no sortir corrent de Catalunya" perquè no es pot "abandonar els catalans que rebutgen la secessió.
L'eix PP-PSOE
Rajoy va obrir una ronda de trobades amb els líders dels partits constitucionalistes, després de la investidura de Quim Torra.
El president espanyol es va reunir dimarts amb el secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, per dissenyar un front comú de cara al nou president català.
Però alhora, delimitant també el terreny de joc a un Albert Rivera cada cop més desmarcat de l'acció del govern Rajoy, al qual dona suport al Congrés.
El president espanyol i el líder socialista van acordar donar una resposta "ferma, proporcionada i pactada" a tot moviment del nou Govern català que sigui considerada il·legal des de l'Estat.
També van acordar mantenir el control de les finances de la Generalitat tal i com es va acordar l'any 2015, i evitar la creació d'estructures paral·leles per part de la Generalitat.
Però en la insistència a donar una resposta "proporcionada" i "pactada" als futurs moviments de Quim Torra, es llança un avís a Rivera perquè no es desmarqui del bloc central constitucionalista.

Response: El líder de Ciutadans, Albert Rivera, ha exigit al president espanyol, Mariano Rajoy, que estengui l'aplicació de l'article 155 a Catalunya. També ha demanat augmentar el control sobre els Mossos d'Esquadra i TV3, a la qual acusa de fer propaganda contra l'Estat. Igualment, ha exigit reformar la llei per a impedir que els polítics exiliats es presentin a les eleccions.


Instruction: Explica breument les idees principals d'aquest text:

Context:
El president del grup parlamentari de JxCat, Jordi Sánchez, ha tornat a rebutjar els delictes que se li imputen i pels que està en presó provisional, especialment tots aquells que fan referència a actes violents.
En una entrevista a Eldiario.es, el dirigent independentista i expresident de l'ANC manté que si la nova fiscal general de l'Estat, María José Segarra, vol ser "coherent i deontològicament honesta amb la seva funció" hauria de retirar el càrrec de rebel·lió contra els encausats per l'1-O.
"I no solament amb el delicte de rebel·lió, també amb el de sedició.
Mirin, hi ha hagut més violència en la vaga dels taxistes en un cap de setmana que en tot el procés.
Inclòs l'1 d'octubre, on l'única violència va ser per part de la Guàrdia Civil i la Policia espanyola", ha sentenciat, recordant així els incidents que s'han enregistrat durant els dies de la mobilització dels taxistes per la regulació de les VTC.
A l'entrevista, Sánchez reflexiona sobre el tractament dels delictes que se'ls imputen i demana "preguntar-se per quin motiu el dia que el Tribunal Europeu dels Drets Humans anul·li la causa i deixi a Espanya i el prestigi del seu màxim tribunal pel terra, els fiscals i magistrats que han intervingut en la causa no hauran d'assumir cap responsabilitat".
"Amb un irresponsable en el sistema, com l'és el Rei, crec que és suficient.
Si hi hagués conseqüències, estic convençut que actuarien amb més atenció al dret, tant jutges com a fiscals del Suprem", etziba.
Amb tot, espera que "la professionalitat i el rigor s'imposin en la Fiscalia amb l'impuls de la nova fiscal general de l'Estat".
El president del grup de JxCat i impulsor de la Crida Nacional és ara a la presó de Lledoners, després de mesos a Soto del Real.
En aquest sentit, assegura que el trasllat de centre penitenciari "és un canvi més emocional que regimental", però ha celebrat que "el gran avantatge" passi per "saber que la família no ha d'invertir gairebé 12 hores per poder comunicar-se 40 minuts després de fer-ho per un vidre una vegada a la setmana".
"Aquest maltractament per a la família ha finalitzat.
I això a mi em produeix una gran tranquil·litat", ha afirmat.
A més, Sánchez assegura que té el convenciment que no podrà aconseguir la llibertat provisional abans que arribi el seu judici.
"He deixat de creure en un tracte ajustat a dret.
Ells, fiscals i magistrats del Suprem, han creat un relat fantasiós, fals, en el qual han arribat a escriure expressions que delaten els seus prejudicis i animadversió contra els ideals que defensem democràticament", explica, tot demanant que "ningú es cridi a engany" perquè tant ell com la resta de polítics estan "a la presó per evitar que siguin diputats en actiu".
"Llarena i el Suprem tenen i usen el seu poder per mantenir-nos a la presó, però que siguin honests i dignes de la posició que ocupen i diguin la veritat", reclama.
Parlant precisament del possible resultat del judici, Jordi Sánchez ja ha avisat que no acceptarà tancar cap pacte amb la justícia espanyola per rebaixar la pena acceptant delictes concrets.
"No acceptaré res més que la retirada de l'acusació de rebel·lió i sedició.
No mercadejaré amb el dret a la llibertat d'expressió i de manifestació.
Que ningú cregui que si ens demanen 5 anys després d'amenaçar-nos amb demanar-nos 30 jo els vaig a aplaudir i agrair.
Aquest és un procés on el que es jutja, pel que a mi i a Jordi Cuixart es refereix, són els drets de manifestació i expressió.
No és cap ironia, en aquesta causa s'amenacen els drets per a qualsevol ciutadà de Múrcia, Salamanca, Toledo o Sevilla", comenta a l'entrevista.
Per últim, el president del grup de JxCat mostra el seu convenciment que la seva carrera política ha finalitzat, si més no, de moment.
Així, davant unes possibles noves eleccions, Jordi Sánchez creu que ni tan sols podria presentar-se per les conseqüències judicials que impulsen des de l'Estat.
"Lamentablement crec que el Suprem vetllarà per la meva suspensió i posterior inhabilitació", diu.

Response: En una entrevista a Eldiario.es, el president de JxCat i expresident de l'ANC Jordi Sánchez ha rebutjat el delicte de rebel·lió que li imputen, i ha dit que la recent vaga de taxistes a Barcelona ha generat més violència que tot el procés independentista. També s'ha mostrat pessimista pel que fa a l'obtenció de la llibertat condicional abans del judici.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
“El 10 d’abril de 2018, l’Adri, un noi de vint-i-cinc anys, amb ideals, actiu i compromès, saltava pel balcó de casa, escapant-se de les urpes de la gran bèstia repressora.
Més de mil dies després, entra per la porta, amb el cap ben alt, amb els ideals enfortits, actiu i compromès, format i amb l’experiència viscuda dins la motxilla.
Que bèstia tot plegat.”
Núria Tarrés, mare d’Adrià Carrasco, s’ha adreçat a l’estat espanyol –”als que moveu els fils d’aquesta maquinària del terror”– en un discurs emotiu, durant la conferència de premsa pel retorn de l’exili del seu fill.
“Si les vostres mares sabessin de debò què feu, s’avergonyirien de vosaltres.
I si inculqueu als vostres fills i néts aquest odi i aquesta maldat, en el fons els esteu fent desgraciats.”
“Moltes vegades l’estratègia d’inocular la por no funciona”, els ha dit.
I ha afegit: “Ens feu més forts i convençuts i tot el dolor que sembreu són llavors de futures generacions, no ressentides, sinó molt més compromeses i convençudes encara.”
Insistint en la idea de l’odi, ha exclamat: “Us vull dir que les veritables víctimes sou vosaltres, atrapats en l’odi que us genera qui pensa diferent.
Us vull dir que els qui vivim amb coherència amb els nostres ideals, sempre a favor de la dignitat humana i el respecte, som uns privilegiats.”
Després d’admetre que l’estat és molt poderós i ho té tot a favor ha dit: “Si desplegueu tots els tentacles sobre nosaltres, és perquè sabeu que tenim la força de la raó.”
I ha acabat amb una referència a la por: “Feu molta por, perquè ara us sabem capaços de tot, capaços d’arruïnar la vida de qualsevol de manera gratuïta.
Però la por ja no ens paralitza.
Ens heu convertit en enemics d’una manera barroera.
Nosaltres no pararem.”
A banda, s’ha adreçat també a la gent no mobilitzada: “La repressió, l’observeu, la calleu, la justifiqueu i us quedeu ben arrupits a la vostra zona de confort.
Qui observa la injustícia i no li remou l’ànima, és que és mort per dintre.”
Parlant de la seva experiència, ha dit que després de viure “les esgarrapades de la bèstia ferotge” en la pròpia pell, sap que ningú no és lliure de perill.
“Mirar cap a una altra banda no serveix de res i, de vegades, quan no et queda més remei que girar el cap, ja és massa tard.”
Tarrés ha dit que l’exili d’Adrià Carrasco havia estat “mil dies d’un orgull infinit, com a pares” i de gratitud.
“Gràcies per posar-nos-ho tan fàcil, malgrat tot, de saber que te’n sortiries, d’aprendre de tu, de valorar la teva serenitat i de saber aprofitar, fins i tot, aquesta merda que t’ha tocat viure i t’ha fet, encara, més bona persona.”
I ha remarcat: “Mil dies de dignitat, de saber-nos amb la raó i de no claudicar, d’estar convençuts que no hi ha cap altre camí que seguir lluitant per millorar aquest món pervers, malgrat saber que som un petit David contra un poderós, gran i malvat Goliat.”
Per tot això, ha demanat que no li diguin que ara s’ha fet justícia amb el cas del seu fill: “No em parleu de justícia, no crec en aquesta justícia, una justícia a favor del fort i no de la veritat.
Avui solament es posa fi a una aberració que no havia d’haver succeït mai, com tantes altres, que hi han estat, que hi són i que, malauradament, seguiran.”
Finalment, Tarrés ha agraït el suport a la família; al grup de suport Adri et Volem a Casa; a Tamara Carrasco i la resta de represaliats –”amb qui hem compartit patiment, vivències i suports”–; a Dan Ortínez, documentalista de Dormir amb les sabates posades; als amics i coneguts que els han ajudat, als veïns d’Esplugues; als advocats Gonzalo Boye i Cristopher Marchand; als catalans que els han donat suport; a “la família de l’exili” i a les múltiples associacions que els han fet costat.

Response: Núria Tarrés, la mare d'Adrià Carrasco, el jove activista independentista d'Esplugues de Llobregat exiliat a Brussel·les, ha celebrat el retorn del seu fill i ha carregat contra la justícia espanyola en un emotiu discurs. Acusat de terrorisme, el 10 d'abril del 2018 Carrasco va fugir pel balcó quan la policia es va presentar a casa seva per a detenir-lo.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El MNAC estrena aquest dijous una gran exposició dedicada a Antoni Gaudí, preparada durant quatre anys i que vol fugir de "tòpics" sobre l'obra i figura d'un arquitecte "complex" i connectat al seu temps.
A través de 650 obres, alguns dels seus fons i també préstecs de fins a 74 institucions, el Museu Nacional fa una revisió crítica de Gaudí tot repassant la seva trajectòria, des dels anys de formació i fins a la seva mort.
La mostra té especial cura de situar el context temporal i social on Gaudí va desenvolupar la seva obra, i a més el posa en relació amb altres arquitectes i artistes de l'època per ajudar a entendre millor la seva dimensió.
L'exposició és una coproducció amb el Museu d'Orsay de París, on viatjarà a la primavera.
Gaudí (1852-1926) ja disposa d'una presència molt destacada dins la col·lecció del MNAC, però no se li havia dedicat una exposició monogràfica d'aquesta magnitud.
Bona part de les obres que habitualment s'exposen a les sales de modernisme del museu han baixat a la sala gran d'exposicions temporals per alimentar aquesta gran mostra, que compta amb fins a 650 objectes arquitectònics, de disseny i mobiliari, obres d'art, documentació, plànols i fotografies.
Entre els elements més destacats per inèdits o rarament vistos hi ha dos mobles de la família Güell (un tocador i una chaise-longue) dissenyats per Gaudí per al Palau Güell; la reconstrucció del vestíbul del pis principal de la Casa Milà (la Pedrera), amb mobiliari que estava dispers i el museu ha recompost; un dels tapissos que Josep Maria Jujol va fer per encàrrec de Gaudí pels Jocs Florals de 1907, ara restaurats; o un intent de transmetre com era el taller de l'artista, amb tots els seus guixos de cossos, plantes i animals, maquetes i objectes geomètrics.
Més enllà de l'encant d'aquestes peces, el MNAC s'ha esforçat en oferir un relat diferent sobre la figura de l'arquitecte.
L'intent, segons manifesta el seu comissari, Juan José Lahuerta, ha estat mostrar un Gaudí "que no és el personatge desconegut, l'artista incomprès ni l'artista que treu les seves idees d'una imaginació caiguda del cel".
"Gaudí va ser algú completament integrat en una sèrie de contextos molt complexos", començant per l'internacional, del qual estava perfectament al cas, subratlla.
"Va treballar influït i en competència amb alguns d'aquests arquitectes".
L'altre context, el barceloní, el va convertir en l'arquitecte de l'alta burgesia i l'església, per bé que també va ser un personatge conegut, fins i tot "molt popular", diu Lahuerta, de qui es van fer mils de targetes postals, que apareix caricaturitzat en les revistes de l'època, etc.
Per tot plegat, el comissari creu que aquesta exposició és "diferent" de totes les anteriors sobre l'arquitecte.
"Aquí no ens basem en un Gaudí tòpic, en la idea de la seva alegria, de la llum, del color, del Mediterrani...
En certa manera seria l'altra cara, la d'un Gaudí extraordinàriament complex i per això molt més ric", argumenta.
En aquest sentit Lahuerta conclou que "a part de gaudir dels mobles, objectes i dibuixos, l'exposició farà pensar sobre la seva obra i sobre la mateixa història de Barcelona en la qual ell juga un paper tan determinant".
El bust de la Font d'Hércules del jardí del Palau de Pedralbes; els guixos que van servir per modelar les escultures de la Sgarada Família, les fotografies del Park Güell que van formar part de l'exposició de París del 1910 i que no s'han tornat a exposar, són altres peces d'interès de la mostra, que es pot visitar al MNAC fins al proper 6 de març.
Una de les novetats de la visita és l'audioguia que ha preparat l'equipament i que compta amb la narració de l'actor Josep Maria Pou.

Response: El MNAC estrena aquest dijous una gran exposició sobre l’arquitecte modernista Antoni Gaudí, des dels seus inicis fins a la seva mort. Segons el comissari, Juan José Lahuerta, la mostra inclou 650 obres provinents del fons del museu i de préstecs externs i pretén oferir un relat diferent sobre l’arquitecte, evitant els tòpics de la llum, l’alegria i el Mediterrani.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
M’expliquen que ahir al vespre una presentadora del canal TV5 Monde va dir que les imatges de l’incendi de Notre-Dame li semblaven d’una bellesa colpidora, terribles i boniques alhora”.
Quina manera tan precisa d’explicar-ho, tan paradoxal i dolorosa, tan certa.
Les imatges del foc devorant el sostre i l’agulla de la catedral han de ferir la sensibilitat de tothom amb un mínim de cultura, de coneixement de l’art, de la historia, de la civilització.
També és cert que una imatge de destrucció, de les flames acarnissant-se amb un monument d’aquesta categoria és capaç de deixar-te captivat, commogut, immòbil, mig hipnotitzat.
Està molt estudiat això, l’horror i la destrucció com a experiència estètica, vivència del sublim, capacitat de fascinació.
Pura paradoxa.
Doncs sí, avui sabem que Nostra Senyora de París ha patit un incendi horripilant, que la seva agulla ha caigut i que el sostre també.
Expliquen que l’estructura pot estar danyada i que unes quantes marques comercials han donat ja un grapat de milions d’euros per a la seva reconstrucció.
Vull pensar que Notre-Dame ressorgirà de les cendres, que tornarà a lluir esplendorosa, que el seu Gòtic –ja retocat al llarg dels anys tal i com expliquen els historiadors de l’art entesos- encara que inevitablement tunejat esdevindrà de nou bell.
Voldria pensar també que la demagògia barata s’esvairà algun dia.
La demagògia d’aquells que afirmen que Notre-Dame només és una catedral, un monument, un símbol religiós, que hi ha coses molt més importants al món, com ara la fam, els refugiats i el drama dels qui moren a alta mar.
Assenyala els que estem preocupats com uns “culturetes” elitistes i pedants que es preocupen més per unes pedres que pels nens que moren de gana.
Són arguments que no cal rebatre perquè es rebaten sols.
Qui relativitza la importància i el valor de l’art, qui qüestiona que l’incendi de Notre-Dame és una catàstrofe mundial –que podria haver estat pitjor, més destructiva i devastadora- demostra el mateix nivell d’ignorància i egoisme congènit que aquell que relativitza la importància dels mestres a l’escola i que confia cegament en el mercat com a veritat absoluta de totes les coses.
Un és un ultraliberal i l’altre un representant de l’esquerra més caducada.
Dues cares de la mateixa moneda.
És cert que la morterada que Luis Vuitton posarà sobre la taula per a reconstruït Notre-Dame estaria molt bé que també la posés sobre la taula per a contribuir a evitar que milers de persones creuin el mar amb pastera i per a incrementar la investigació per la cura definitiva de la Sida.
La doble moral, la hipocresia i els valors interessats existeixen en aquest món podrit per tantes i tantes coses.
De fet, no costa gens i ve a tomb atrevir-se a interpretar –també interessadament, s’ha de reconèixer- com a símbol de la profunda crisi humanística i humanitària que viu el món.
Notre-Dame cremant-se és símbol del menyspreu pel passat, per la cultura, pel cultiu del criteri, el bagatge i el més elemental sentit comú, per l’enteniment entre les persones.
En un món en què es premia més que mai l’individualisme i l’egoisme, en què els rastres del passat són aniquilats de les nostres ciutats, en què tot es pot arreglar i explicar amb una simple transacció econòmica entre particulars, l’incendi d’ahir casa a la perfecció.
Donald Trump fent un tuit en què reclama que els avions cisterna sobrevolin la catedral i llancin tones d’aigua per sobre.
Tones d’aigua que esfondrarien la pedra anciana i la catàstrofe seria irreparable.
Aquesta és la imatge del món d’avui.
Celebrem que la destrucció no ha sigut devastadora.
Celebrem que es podrà reconstruir.
Celebrem El geperut de Notre Dame i les pel·lícules que l’han portat a la pantalla i que fixen la personalitat i l’imaginari de la catedral, que la rescaten del pas del temps.
Celebrem que Picasso deixés en la seva pintura tantes versions diferents de Notre-Dame.
Celebrem que Chagall, Matisse, Utrillo, Dalí i Diego Rivera l’escollissin en algun moment de la seva vida com a motiu inspirador.
Celebrem Notre-Dame, celebrem París, celebrem la intel·ligència.

Response: Les imatges de l'incendi de la catedral de Notre-Dame han commocionat el món sencer. Les imatges, esfereïdores i boniques alhora, han colpit la sensibilitat de molta gent i d'empreses que ja han anunciat donacions milionàries per a reconstruir el temple. També hi ha qui ha relativitzat la importància de l'incendi enfront d'altres desgràcies presents al món, com la fam al món.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El Gran Teatre del Liceu ha viscut aquest divendres l'esperat homenatge a Montserrat Caballé amb amics i figures de la lírica que van marcar la trajectòria de la soprano catalana.
'El somriure de Montserrat Caballé' s'ha fet coincidir amb el dia en què la soprano hauria fet 86 anys, i ha reunit figures com Josep Carreras, Jaume Aragall, Joan Pons, Saioa Hernández, Begoña Alberdi o Al Bano.
Altres artistes de primera línia properes a l'artista, com Plácido Domingo, Ainhoa Arteta o Zubin Metha, han estat presents a l'homenatge a través de vídeos amb càlids missatges en record de l'artista.
El concert ha estat dirigit i presentat pel director de teatre i amic de la família, Lluís Pasqual, i ha omplert les parets de la "casa de la Montserrat" amb el "record del seu somriure", ha dit el president de la Fundació del Liceu, Salvador Alemany.
"No ho hem de fer amb tristor.
És un moment pel record i per la celebració", ha avançat Alemany en començar el concert, que s'ha acompanyat amb fragments de vídeo de Caballé cantant, oferint entrevistes, assajant o ensenyant a joves cantants.
Un recorregut per la seva trajectòria que ha dirigit musicalment Guillermo García Calvo amb l'Orquestra Simfònica del Liceu.
"Gràcies per rebre'ns al teu teatre.
Som a les teves mans", ha dit Pasqual, després d'explicar que va cantar amb la soprano en el quart bis d'un concert el 1988 al Teatre Fortuny de Reus.
Vells amics de l'artista i algunes veus emblemàtiques de la història de la lírica, com Josep Carreras, que ha inaugurat les actuacions, han ofert un concert d'aproximadament dues hores.
Carreras, qui considerava Caballé "com una germana gran", ha entonat la cançó napolitana 'Digues-li tu per mi' de Rodolfo Falvo, que ha ressonat per les parets del Liceu com ho ha fet els aplaudiments del públic.
Entre els espectadors, el ministre de Cultura i Esport del govern espanyol, José Guirao, així com la consellera de Cultura, Mariàngels Vilallonga.
Personalitats del món de la cultura, com Isabel Coixet, Frederic Amat o cantants a qui Caballé va marcar en la seva trajectòria artística, com Mónica Naranjo o Ruth Lorenzo, han volgut estar presents en un homenatge que ha mostrat també la vessant més humana de la soprano.
També ha permès als seus admiradors recordar-la i conèixer-la mitjançant les interpretacions dels seus companys de vida.
També hi ha assistit l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, qui ha entregat abans del concert la Medalla d'Or de la ciutat de Barcelona a títol pòstum a la cantant.
"Avui celebrem el somriure de la Montserrat", ha dit la filla de la soprano, Montserrat Martí, al Saló dels Miralls del Liceu.
Un somriure que ha estat present en els vídeos que s'han projectat de la cantant, així com en els missatges que han enviat amics propers com Plácido Domingo, Ainhoa Arteta, Zubin Metha, Roberto Alagna, Juan Diego Flórez o Richard Bonynge.
Domingo ha recordat "tantes nits" que van viure junts al Liceu, i ha reconegut que el que més admirava d'ella era el seu "fiato prodigiós".
"No sabies quan anava a respirar.
Se n'oblidava de respirar perquè no ho necessitava.
Era una veu extraordinària", ha dit el cantant.
D'altres, com el director Giancarlo del Monaco ha assegurat que "mai" l'havia vist "trista".
Homenatge internacional
L'homenatge ha comptat amb la complicitat, a més de la família i amics de Caballé, de grans teatres d'òpera del món que van tenir el plaer d'acollir la soprano sobre el seu escenari, com la Royal Opera House-Covent Garden, el Teatro alla Scala de Milà, l'Opera de París, la Wiener Staatsoper, el Metropolitan Opera House de Nova York o el Teatro Real de Madrid, entre d'altres.
La soprano catalana Begoña Alberdi ha pujat a l'escenari juntament amb el tenor barceloní Carlos Cosías per interpretar el duo del primer acte de 'La Traviata' de Giuseppe Verdi, una de les obres insígnies de la cantant.
El baríton menorquí Joan Pons ha escollit un fragment de l'òpera 'Il tabarro' de Giacomo Puccini i el tenor Jaume Aragall ha interpretat 'Non ti scordar di me' d'Ernesto de Curtis.
Aprenents i alhora companys d'escenari, com Jordi Galán, o l'últim deixeble, el jove cantant de 19 anys Anthony Harutian, que ha entonat notes de 'Rinaldo' de Händel.
Saioa Hernández, amb 'Un ballo in maschera' de Verdi, el cantant italià Al Bano, o un duet de 'Faust' amb María Gallego i Josep Bros han teixit un repertori nostàlgic intercalat amb actuacions de Caballé.
Agostina Smimmero i Pene Pati, guanyadors del Primer Premi del Concurs Internacional de Cant Montserrat Caballé, han tancat el concert amb fragments de 'La Gioconda' i de 'Roméo et Juliette', respectivament.
Hi ha hagut temps per rememorar un dels moments més recordats de la seva trajectòria, l'actuació amb Freddy Mercury de 'Barcelona', l'himne dels Jocs Olímpics del 92.
Més de tres minuts d'aplaudiments han tancat la nit en què el Liceu ha celebrat la vida de Montserrat Caballé.

Response: Aquest divendres, el dia que hauria fet 86 anys, el Gran Teatre del Liceu ha homenatjat la figura de la soprano catalana Montserrat Caballé. El concert, titulat “El somriure de Montserrat Caballé” ha estat dirigit pel director de teatre Lluís Pasqual i hi han participat grans figures de la lírica com Josep Carreras, Saioa Hernández o Begoña Alberdi.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L'aposta per la digitalització s'està convertint en un instrument per millorar la competitivitat dels comerços urbans i de proximitat.
Així ho ha explicat la directora general de Comerç de la Generalitat, Munta Vilalta, qui ha destacat que les jornades i tallers que estan organitzant darrerament per a comerços urbans i de proximitat van encaminats a "conscienciar de la necessitat de ser presents a la xarxa".
Vilalta s'ha mostrat sorpresa de la bona acollida que ha tingut la jornada sobre Amazon en la qual han participat uns 300 propietaris de negocis interessats en les oportunitats que els pot oferir aquesta plataforma d'eCommerce.
El responsable del Programa de Logística d'Amazon, Lucas Villanueva, ha destacat la nova finestra que obre la plataforma per a molts petits comerços, "que sense deixar la botiga física, amplien mercat no només a l'Estat espanyol, sinó a altres països del món i d'aquesta manera es fan un lloc com a empreses exportadores".
Segons dades de la Fundació.cat, encara hi ha molt camp per recórrer ja que només tres de cada deu microempreses catalanes disposen de pàgina web.
La jornada 'Amazon, una oportunitat al servei del comerç català' es contextualitza en un seguit d'accions arreu de Catalunya que impulsa la Direcció General de Comerç, a través del Consorci de Comerç, Artesania i Moda, orientades a conscienciar el sector de la importància de la transformació digital de les empreses comercials, apropar les darreres tendències en comerç digital, i oferir noves oportunitats de negoci a través de la xarxa.
La directora general de Comerç, Munta Vilalta, ha assenyalat que la transformació digital és "imprescindible" per la modernització i millora de la competitivitat del comerç català.
En aquest sentit, s'estan implementant un seguit d'accions a través de la Direcció General de Comerç orientades a la digitalització del petit comerç i del comerç urbà com a peça fonamental del model comercial de Catalunya.
Entre les propostes hi ha jornades formatives arreu del territori sobre digitalització comercial, adreçades a botiguers i comerciants, com per exemple la jornada 'Comerç online: per on començo?', inclosa dins la iniciativa 'Comerç Futur'.
Aquests tallers formatius ja s'han impartit a Barcelona, Girona, Tortosa, Lleida i Manresa amb una participació de més de 300 persones.
Amb la jornada sobre Amazon organitzada a Vic, l'objectiu és apropar al petit comerç les darreres tendències en venda online.
També s'han presentat les oportunitats de comercialització que ofereix aquesta plataforma.
Per il·lustrar-ho, en la sessió s'ha utilitzat l'experiència de Joguines Gaspar, de Palau-solità i Plegamans, una empresa familiar dedicada a la fabricació i comercialització de joguines de fusta que ha acabat exportant a països tan llunyans com el Japó.
El responsable del Programa de Logística d'Amazon, Lucas Villanueva, ha explicat que en el darrer any s'ha multiplicat per quatre el nombre d'empreses catalanes que es troba disponible a la seva plataforma.
Sense donar dades detallades, Villanueva ha destacat l'interès progressiu que va agafant aquest tipus de venda entre el petit comerç a Catalunya.
Les empreses ja no només veuen la xarxa com un avantatge per ampliar el seu mercat, sinó que l'exportació representa un factor crida per complementar les seves vendes o com a mode de supervivència, ha explicat.
Villanueva creu que la nova planta logística de Catalunya farà augmentar encara més l'interès per aquest tipus de comerç online.
A banda de les jornades formatives i informatives, Muntsa Vilalta ha explicat que també s'ha impulsat el programa Comerçlocal.CAT. El programa vol impulsar una major presa de consciència de la importància de tenir presència en línia i les oportunitats que internet ofereix als comerciants per a desenvolupar el seu negoci.
Orientant a microempreses, Comerçlocal.CAT ofereix a la petita empresa la possibilitat de tenir presència a internet mitjançant una pàgina web.
Després de registrar el seu domini al .cat per un preu de vuit euros, els tècnics proporcionen de manera gratuïta un web al comerciant.
De moment aquesta iniciativa es troba en fase de prova pilot a Girona i una setantena de comerços gironins ja tenen el seu web.

Response: Muntsa Vilalta ha destacat que la digitalització és essencial per millorar la competitivitat dels comerços. La iniciativa "Amazon, una oportunitat al servei del comerç català" s'ha organitzat per conscienciar els propietaris de negocis sobre les possibilitats que ofereix la venda en línia. La transformació digital del petit comerç és una peça fonamental del model comercial de Catalunya.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El govern d'Ada Colau continua les negociacions amb la CUP per aprovar la modificació pressupostària, segons ha afirmat al ple d'aquest divendres el primer tinent d'alcalde, Gerardo Pisarello.
El ple municipal ha tombat una proposició del PP que demanava que Colau hi presentés el pressupost i, en cas de no prosperar, que el tornés a presentar vinculat a una qüestió de confiança.
Pisarello ha dit que no s'ha arribat a necessitar aquest mecanisme.
"El pressupost s'està discutint; no estem en una situació apocalíptica", ha afirmat.
"Entenc que li faci perdre la son que les forces d'esquerres puguin eventualment aprovar una modificació pressupostària com aquesta", ha destacat Pisarello.
També ha reconegut que amb el principal grup de l'oposició, en referència a CiU, seria "molt més fàcil" negociar "si la interlocutora no fos regidora d'UDC".
La regidora de la qual parlava, Sònia Recasens, li ha replicat que és la mateixa que va pactar amb les forces d'esquerra el pressupost prorrogat sobre el qual el govern busca ara aliats per ampliar-lo.
La regidora de la CUP María José Lecha ha afirmat que la proposició del PP "és una pèrdua de temps", ja que no respecta els temps que s'han donat els grups per arribar a un acord.
"Abans de donar lliçons democràtiques dins les institucions haurien de netejar de corrupció i males pràctiques el partit", ha defensat, i ha ironitzat: "Segueixin mirant MTV i Gandia Shore".
Després de fer-se públic un vídeo d'una parella tenint sexe al metro, Alberto Fernández Díaz (PP) va demanar a l'alcaldessa, Ada Colau, que no convertís la ciutat en Gandia Shore.
La proposició del PP ha rebut l'abstenció de C's i el vot en contra de tots els altres grups.
Fernández Díaz ha defensat que si prosperava es tindria no més tard del juliol un pressupost com pretén Colau, o un nou alcalde que no sigui ella.
Ha criticat que l'alcaldessa "no ha tingut el coratge polític ni la responsabilitat de govern necessària" per presentar-lo vinculat a una qüestió de confiança.
Els altres grups han considerat que ara no és el moment de plantejar-ho, i Pisarello ha avisat els populars del fet que s'han reduït molt els seus votants a la ciutat, el que els "podria conduir a la marginalitat més absoluta".
El govern torna a refusar les pantalles gegants al carrer per l'Eurocopa
El tinent d'alcalde Jaume Asens i la mateixa Colau han refusat els precs del PP i C's d'instal·lar pantalles gegants a l'avinguda Maria Cristina per veure la selecció espanyola de futbol durant l'Eurocopa, tot i que mantenen la porta oberta a negociar-les en un espai tancat.
Segons Colau, les pantalles no són un problema, sinó els grans esdeveniments futbolístics: pel mundial de Sud-africà es van registrar 74 ferits, 21 detinguts i un noi va perdre un ull per l'impacte d'una bala de goma.
Amb ironia, l'alcaldessa s'ha mostrat "encantada" de veure la final amb Fernández Díaz en un bar "com s'ha fet tota la vida".
El govern ha presentat el pla de recursos humans del mandat al ple, el qual ja havia explicat als mitjans.
Joaquim Forn (CiU) ha plantejat que aquest any no hi ha convocatòria de bombers i s'ha preguntat què passarà amb la de la Guàrdia Urbana.
El regidor de Presidència i Territori, Eloi Badia, ha dit que la convocatòria de la Guàrdia Urbana estudien fer-la interadministrativa per reposar les places del cos. Segons ell, amb aquesta convocatòria i el centenar d'agents que s'incorporaran aquest any serà suficient per aconseguir que no decreixi la plantilla.
El ple també ha ratificat amb el suport de tots els grups excepte la CUP, que s'ha abstingut, el pagament que ja es va executar aquest dijous de l'1% de l'increment salarial del 2007 i el 2008, en compliment d'una sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC).
El regidor Josep Garganté ha justificat l'abstenció "cupaire" amb el fet que també han cobrat els directius i el personal de confiança de l'Ajuntament.
Segons ell, en el cas del gerent municipal, que cobra 159.000 euros anuals, podria suposar que aquest any en guanyi 30.000 més.
Medalla d'Or a la Federació Catalana d'Atletisme
A més, s'ha aprovat atorgar la Medalla d'Or al Mèrit Esportiu a la Federació Catalana d'Atletisme per la seva tasca com a motor de l'atletisme català, i per la seva dedicació a la promoció de l'atletisme a la ciutat.
La CUP hi ha votat en contra perquè, segons la regidora Maria Rovira, prefereixen el suport diari a les entitats esportives de la ciutat.
"Els criteris de competitivitat i meritocràcia no són els que s'haurien de donar en el govern de BComú", ha defensat.

Response: El govern d'Ada Colau continua negociant amb la CUP per aprovar una modificació pressupostària. El ple municipal va rebutjar una proposta del PP que demanava la presentació d'un pressupost vinculat a una qüestió de confiança. El tinent d'alcalde ha dit que no s'ha necessitat aquest mecanisme i que "no estem en una situació apocalíptica".


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El Ral.li de la Ceràmica, que recorrerà divendres i dissabte les carreteres de Castelló, ha estat presentat a l’Ajuntament de la ciutat.
La prova celebra la seua vint-i-huitena edició, consolidada com una de les competicions més importants del calendari i puntuable per al campionat regional de ral·lis de la Comunitat Valenciana.
El divendres es dedicarà a les verificacions administratives i tècniques mentre que el dissabte se celebrarà la competició com a tal.
Amb una etapa i quatre seccions que es recorren dues vegades cadascuna, el ral·li cobrirà un total de 389,5 quilòmetres, 115 d’ells cronometrats, i congregarà a més de 40 participants.
El regidor d’Esports, Enric Porcar, que ha estat acompanyat en l’acte de presentació per Emilio Marmaneu, director de la prova, i Javier Martínez, president del Rallye Club Castelló, entitat organitzadora, ha reiterat el suport del consistori a una carrera “amb una tradició indiscutible, com ho demostren l’expectació que suscita i la gran quantitat de públic que congrega a les carreteres per on transcorre”.
Porcar ha destacat la bellesa del paisatge que travessa el ral·li.
“Es nota que els organitzadors coneixen a fons la nostra província perquè els trams escollits són preciosos”, ha dit el regidor.
El recorregut és el mateix que el de l’any passat i travessa tres comarques: la Plana, l’Alt Millars i l’Alcalatén.
Argelita-Llucena, Cedramán-Lludient, Pantà del Sitjar i Costur-Vilafamés són els trams contra el rellotge.
“El traçat és molt variat, es barregen trams amb pujades i baixades ràpides al costat d’altres més tècnics”, ha assenyalat Emilio Marmaneu, qui ha apuntat que “el Rallye de la Ceràmica és molt exigent, els pilots han de donar el millor de si mateixos per tenir opcions de triomf”.
L’organització d’aquest tipus de competicions té molt presents les mesures de seguretat.
“Intentem que cada any siguen més estrictes perquè es puga compaginar la diversió dels aficionats amb l’absència de riscos innecessaris”, ha assegurat el director del ral·li, qui treballa estretament amb la Guàrdia Civil de Trànsit, que destinarà a la prova una quinzena d’agents.
Seran algunes de les prop de 300 persones que treballen perquè l’esdeveniment siga un èxit, des de comissaris, cronometradors i radioaficionats a membres de Protecció Civil, bombers, grues, ambulàncies, metges i personal sanitari.
Tant Martínez com Marmaneu han recalcat que la major part del pressupost, atés que no hi ha premis en metàl·lic, es destina a mesures de seguretat per intentar que no hi haja cap accident ni entre els pilots ni entre el públic.
Per aquesta raó, abans de cada tram es repartirà entre els aficionats un tríptic amb les mesures de seguretat que cal observar durant la carrera.
“El més important és col·locar-se en una posició elevada respecte a la carretera.
Romandre junt a la carretera és molt perillós”, han advertit.
El Rallye de la Ceràmica arrancarà a les 8.30 a la seu del Patronat d’Esports, on també conclourà al voltant de les 20 hores.
En el pavelló poliesportiu Víctor Cabedo, a Onda, estarà instal·lat el parc d’assistència, on els cotxes seran sotmesos a les reparacions i revisions necessàries.
Dotze hores després de la sortida, Castelló coneixerà el nom dels guanyadors d’una de les seues competicions més senyeres.
Entre els favorits no faltarà una de les llegendes de la prova, guanyador en diverses ocasions i un pilot al qual sempre cal donar entre els favorits.
Es tracta de Santi Carnicer, que conduirà el seu inseparable Ford Fiesta R5 amb l’objectiu de treure’s l’espina de l’última edició, quan se li va escapar el triomf per només un segon.
La nota anecdòtica serà la presència de Santi Cañizares, ex porter internacional del Real Madrid i Valencia CF, i fervent aficionat a la velocitat, al volant d’un dels Porsche en competició.
Cañizares no serà l’únic participant de fora de la província.
Segons ha informat Javier Martínez, president del Rally Club Castelló, “hi ha 15 inscrits vinguts de Catalunya, el País Basc i Madrid, senyal que el Rallye de la Ceràmica manté el seu poder de convocatòria”.

Response: El Ral·li de la Ceràmica celebra la seva vint-i-vuitena edició a Castelló. El recorregut cobreix un total de 389,5 quilòmetres, 115 d'ells cronometrats, i es realitza en 4 seccions que es recorren dues vegades cadascuna. La prova és puntuable per al campionat regional de ral·lis de la Comunitat Valenciana i es presentarà a l'Ajuntament de Castelló.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El Govern ha reprès l'activitat arreu del territori per copsar la progressiva "reactivació del país" i "de les obres públiques que van quedar aturades a causa de la covid-19".
El conseller de Territori, Damià Calvet, ha estat el primer en recuperar aquesta dinàmica i ho ha fet visitant la planta de tractament de residus de Can Barba de Terrassa.
Ha recordat que els treballs per modernitzar aquesta instal·lació van quedar aturats a causa de la pandèmia.
Alhora ha indicat que aquesta intervenció dotarà l'equipament d'un innovador sistema de deshidratació tèrmica que permetrà produir un compost de millor qualitat i un 30% més d'electricitat.
L'actuació disposa d'un pressupost de 4,5 MEUR i està finançada per l'Agència de Residus de Catalunya.
Després que la setmana passada el Govern aprovés el decret per reactivar les obres públiques, aquest dimecres l'executiu català ha reprès l'activitat arreu de Catalunya amb la visita que el conseller de Territori, Damià Calvet, ha fet a la planta de residus de Can Barba, a Terrassa.
Calvet ha explicat que la recuperació de les polítiques que s'impulsen des de la conselleria permeten "dinamitzar l'economia mantenir l'ocupació i fins hi tot generar-la".
Així mateix ha posat en valor que en una situació com l'actual "s'iniciïn projectes i obres noves" i ha destacat la necessitat que els consellers tornin a desplaçar-se arreu del territori per copsar com van evolucionant les actuacions que tornen a posar-se en marxa.
Un exemple d'aquesta progressiva tornada a la normalitat és la planta de tractament de residus de Can Barba de Terrassa, on el mes de desembre de 2019 van començar els treballs per modernitzar la instal·lació.
Calvet ha detallat que a causa de l'estat d'alarma aquestes obres van aturar-se i ha indicat que en els darrers dies s'han tornat a posar en marxa.
Aquesta intervenció, que disposa d'un pressupost de 4,5 MEUR i està finançada per l'Agència Catalana de Residus, dotarà l'equipament d'un innovador sistema de deshidratació tèrmica que permetrà obtenir un compost de millor qualitat i un 30% més d'electricitat.
La previsió és que acabi en les properes setmanes i que a partir de l'1 de junt el centre pugui anar absorbint de nou i de forma progressiva els residus orgànics dels disset municipis als quals dona servei.
"La idea és que primer recuperem els que ara estem traslladant a l'Ecoparc 4, ubicat a Hostalets de Pierola, perquè està més lluny i el trasllat fins allà té un cost elevat", ha comentat la directora tècnica del Consorci de Residus del Vallès Occidental, Concha Zorrilla.
Ha afegit que en una segona fase Can Barba tornarà a absorbir els que ara van a l'Ecoparc 2 de Montcada i la petita part que es deriva al Bages.
A banda d'aquesta obra pública, en la darrera setmana també s'han reprès altres projectes destacats pel Vallès Occidental com l'ampliació de la C-58.
Calvet ha assegurat que es mantindrà el calendari previst i que la tercera fase estarà enllestida a finals de 2020 tal i com s'havia dit.
El que per ara no s'ha pogut fer, són les proves pilot de la tecnologia sense contacte de la T-Mobilitat en autobusos i trens.
"Com no s'ha provat s'endarrerirà l'entrada en vigor del nou sistema tarifari", ha reiterat Calvet.
El conseller també ha aprofitat per referir-se al tractament de residus sanitaris i ha assegurat que tot i que la xifra d'aquesta tipologia de deixalles s'ha disparat en els darrers mesos, "s'estan gestionant amb rapidesa, seguretat i seguint els criteris que dicten les autoritats sanitàries".
Ha recordat que a Catalunya hi ha tres abocadors – dos al Vallès i un a Tarragona – que poden tractar aquests materials i ha afegit que diverses plantes de valorització energètica com la de Mataró, també s'han habilitat per poder-los gestionar.

Response: El govern ha reprès l'activitat per a la progressiva reactivació del país i les obres públiques, que es van aturar a causa de la covid-19. Damià Calvet ha visitat la planta de tractament de residus de Can Barba de Terrassa, on s'efectuarà una intervenció que dotarà l'equipament d'un sistema de deshidratació tèrmica per produir un compost de millor qualitat.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
La 37a edició del Festival BBVA de Cinema de Muntanya de Torelló posa el focus en els territoris poc coneguts d'Alaska i el Yukon.
El nou format, que posa l'accent en un indret desconegut del planeta, ja es va iniciar l'any passat amb la Patagònia com a fil conductor de moltes projeccions i activitats.
Sense deixar de banda la part esportiva, la sessió inaugural de divendres va voler anar més enllà de l'alpinisme i va combinar fragments cinematogràfics amb el testimoni, entre d'altres, de l'escriptor Jordi Canal-Soler o el fotògraf Oriol Alamany, que han relatat les vivències a la zona a través dels seus viatges.
Aquest any l'alpinista català Òscar Cadiach serà guardonat amb la Flor de Neu d'Honor per la seva carrera alpinística i per la seva trajectòria com a realitzador de documentals, el proper 21 a les 9 del vespre al teatre Cirvianum.
Entrevista
Òscar Cadiach: «L'alpinisme ha perdut el seu punt més romàntic»
L'alpinista català rebrà el premi Flor de Neu d'Honor al Festival de Cinema de Muntanya de Torelló, que arrenca aquest divendres
La proposta Alaska i el Yukon.
L'última frontera va inaugurar aquest divendres al vespre la primera jornada del Festival BBVA de Cinema de Muntanya de Torelló, que s'allargarà fins el proper 24 de novembre.
A través de vídeos, fotografies i entrevistes, l’acte d’obertura es va centrar en el territori d'Alaska i el Yukon, l'exploració de la zona per part d'aquells que l'han visitat i la història i la cultura d'aquesta regió del planeta.
En declaracions a l'ACN, el fotògraf Oriol Alamany explicava que tot i la vessant més salvatge que tothom pugui tenir al cap sobre Alaska i el Yukon, es tracta d' un lloc "tremendament explotat per l'home durant la febre de l'or o la colonització".
Com Alamany, l'escriptor Jordi Canal va viatjar fa deu anys a la zona i en va escriure un llibre: Terres del nord.
Allà Canal hi explica el seu viatge a través d'entrevistes amb la gent que hi viu.
A Alaska i el Yukon hi conviuen inuits, cercadors d'or i treballadors de petrolieres.
Hi ha dies que no veuen el sol o que poden estar perfectament a 40 graus sota zero, explicava Canal perquè el públic es fes una lleugera idea de tot el que comporta viure a la zona.
El director del festival, Joan Salarich, destacava la defensa que vol fer el certamen de territoris com Alaska i el Yukon, llocs que, com en altres parts del món, pateixen per culpa de la pressió humana.
"Alaska és un país ric i immens, però la riquesa es troba sota terra.
Qualsevol que vulgui explotar la terra, l'ha de maltractar", deia Salarich.
Exposició sobre la febre de l'or
L'exposició central del festival posa la mirada en una de les grans problemàtiques que han castigat les regions d'Alaska i el Yukon.
El 1896, en descobrir que al fons del riu Klondike s'hi amagava or, milers de persones van deixar-ho tot i de manera desfermada van anar a la recerca d'aquest metall amb unes condicions molt dures.
L'exposició "L'Or del Klondike", produïda per la Fundació del Festival i ubicada al foyer del teatre Cirivanum, recopila fotogrames i fragments d'aquest material iconogràfic, però també fotografies històriques d'aquell viatge.
Per la seva part, la biblioteca Dos Rius de Torelló manté el programa d'activitats paral·leles durant els dies del certamen, amb propostes diàries.
Entre les activitats, destaquen les conferències de l'escriptor Jordi Canal-Soler i el fotògraf Oriol Alamany.
Novetat festival "off"
En l'espai "off" del festival, el certamen posa en marxa una mostra de vins amb l’objectiu de donar a conèixer cellers que tenen en comú una particularitat: el cultiu de varietats de raïm amb una viticultura gairebé heroica condicionada pel terreny, ja sigui per l’alçada, com pels costers o per la impossibilitat que el procés sigui mecanitzat.

Response: La 37a edició del Festival BBVA de Cinema de Muntanya de Torelló se centra en Alaska i el Yukon, destacant la defensa del festival per aquestes zones. El festival es va inaugurar amb l'exploració de la zona per part d'aquells que l'han visitat i, en aquesta edició, reconeixerà la trajectòria del director i alpinista català Òscar Cadiach.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
"Va caure en què planificar la vida era més insensat que no fer-ho i que no havia de tenir por per llançar-se al que de veritat volia fer".
Així reflexiona l'escriptora i periodista Ana Basanta (Barcelona, 1975) sobre Oscar Vega, que va decidir fer la volta al món després de més de vint anys en la gran empresa i el món de les finances, i de patir un sotrac vital: la pressió de la feina i que les seves dues filles marxessin a Mèxic a viure amb la seva exparella.
Basanta incorpora aquesta i nou històries més en el llibre Decididos.
10 experiencias de vida fuera de un entorno competitivo (diëresis, 2016), amb el qual relata el cas de persones que s'han pres la llibertat d'agafar les regnes d'allò que realment volen fer, de manera que, segons l'escriptora, "han fet un gir a la seva vida, s'han reinventat i s'han desmarcat de l'opinió majoritària".
Canviar la direcció vital no és gens fàcil, ja que a vegades no es té el suport familiar o es cau en contradiccions, però molts dels que ha entrevistat Basanta reconeixen que ho tornarien a fer encara que els hagi anat malament.
És el cas de l'Ester Ferrando, que el 2003 va deixar de fer de secretària en el gabinet de Presidència de la Generalitat quan Artur Mas ocupava el càrrec de conseller en cap, i amb el seu marit van comprar la rectoria d'un petit poble del Pirineu, Guàrdia de Noguera, i la van reconvertir en un hotel rural.
Aquella aventura no els va funcionar, però s'han quedat al Pirineu i, si reculessin, tornarien a deixar la ciutat.
"Si tornessin tretze anys enrere i es plantegessin seguir amb la vida de Barcelona o aventurar-se en un entorn rural, tornarien a marxar.
Estan segurs.
Es quedarien amb el que tenen.
Però no muntarien un negoci", ressalta Basanta, que treballa a l'agència de notícies Europa Press.
Relats que semblen de pel·lícula
El llibre sorprèn amb històries que semblen extretes d'una pel·lícula, com la de Santiago González, Mayi Errazkin i els seus fills Urko i Zigor, que van salpar d'Hondarribia (Guipúscoa) el 14 d'agost del 1983 amb un veler autoconstruït per fer la volta al món.
Van tardar 17 anys, durant els quals van enfrontar-se a un exèrcit d'abelles assassines, taurons, un cocodril i la burocràcia.
Els nens tenien uns coneixements altíssims en comparació amb altres de la seva edat, tot i que molts cursos els van fer per correspondència.
Basanta incorpora alguns passatgers de les memòries que va publicar González sobre el perible al llibre Aventura a toda vela: "Vam aprendre que la vida és molt simple, que no val la pena complicar-la (...).
Vam aprendre a tenir seguretat i confiança en nosaltres mateixos.
Vam aprendre, sobretot, la gegant grandesa de la senzillesa".
En conversa amb l'escriptora, ell insisteix en la idea: "Si estàs a gust amb tu mateix, si estàs en pau, no fa falta molt més".
Fer el que ve de gust també pot suposar caure en contradiccions, com bé saben a Cal Cases, una masia de Santa Maria d'Oló, a 90 kilòmetres de Barcelona, on un grup de joves activistes es va establir el 2007 per viure en comunitat convençuts del fet que hi ha alternatives reals al capitalisme.
Abans, quan vivien a la capital catalana, molts es desplaçaven en bicicleta, i ara una part ha hagut de treure's el carnet de cotxe.
"És precisament el tema del cotxe el que consideren més contradictori amb la seva forma de vida ecològica", explica Basanta.
La idea del llibre va sorgir de l'editor, i ella va aconseguir reunir fins a 17 històries, però en va haver de seleccionar 10.
Per trobar-les, reconeix a NacióDigital que "ha ajudat el fet de ser periodista des de fa molts anys".
Basanta afirma que l'actitud vital que es desprèn del llibre "s'encomana", i empeny a actuar, encara que sigui en les petites coses de la vida quotidiana.
"Et dóna el petit coratge de per què no he de fer les coses que vull fer", subratlla.
Basanta també és autora dels llibres Halcón de los Andes (2010), Líbano desconocido (2012) i Inconformistes (2013), aquest últim coescrit amb la també periodista i activista social Silvia Torralba.

Response: Ana Basanta reflexiona sobre la necessitat d'agafar les regnes de la pròpia vida i fer el que realment es vol fer. A través de deu històries, Basanta presenta persones que han fet un gir a la seva vida, s'han reinventat i s'han desmarcat de l'opinió majoritària per seguir els seus somnis.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L’Institut Valencià d’Art Modern continua les celebracions del trentè aniversari i per això acaba d’inaugurar la mostra ‘Temps convulsos.
Històries i microhistòries en la col·lecció de l’IVAM’.
Conté 375 obres que han estat seleccionades minuciosament entre les més de 12.000 peces que componen els fons artístics del museu.
És, doncs, una exposició pensada per fer lluir la col·lecció de l’IVAM que ocupa deu sales de les galeries 4 i 5 i que es podrà visitar fins al 19 d’abril de l’any vinent.
Robert Rauschenberg, Equipo Crónica, Carmen Calvo, Jasper Johns, Claes Oldenburg, Antoni Muntadas, Cindy Sherman, Esther Ferrer i Rogelio López Cuenca són alguns dels noms dels artistes que hi participen.
En total n’hi ha 125, de tot el món, i un 45% de l’obra que s’hi exposa és inèdita o s’ha exhibit molt poques vegades.
Veient la llista de noms, és ben clar que el centre ha triat un dels nuclis fonamentals de la seva col·lecció: el pop art, especialment el britànic, i els realismes espanyols.
La mostra posa en relació el context històric, que va dels anys trenta a l’actualitat, i el paper crític que va adoptar l’art amb relació amb els fets polítics, socials i econòmics del moment.
En són alguns exemples les dues guerres mundials, la guerra del 1936-39, la industrialització i la societat de masses vista des dels mitjans de comunicació de masses, i també l’aparició del feminisme, la teoria de gènere i les migracions.
La visita comença amb una selecció sobre ‘Violència i poder’.
A l’entrada, l’escultura Prometheus de Jacques Lipchitz rep el públic com a preàmbul de la mostra.
En aquesta primera sala, Equipo Crònica representa el poder econòmic i ideològic, mentre que una escultura de Juli González retrata el patiment quotidià de la violència.
Eduardo Arroyo aborda el control i la vigilància i Robert Rauchensberg explora el control social en democràcia per denunciar comportaments repressius dels Estats Units en la Guerra Freda.
Un segon espai recorda totes les guerres com una forma més de violència.
En són exemples el conflicte de Palestina, amb l’artista Rula Halawani, i les imatges de la turca Gülsun Karamustafa.
Robert Smithson trasllada l’espectador a Egipte com una demostració de la destrucció de la natura.
La mostra també inclou ‘Mons ocults’, una secció que explora les reaccions humanes enfront del trauma i la manera com els artistes creen art en resposta a l’amenaça o per lluitar contra les injustícies.
Aquest apartat recull la creació de Darío Villalba en record dels marginats i la gent que ha estat apartada; les màquines psicològiques de Gordillo, que trasllada al paper els moviments de l’ànima o intervencions sobre fotografies de Carmen Calvo.
El recorregut continua amb ‘Duchamp i el món dels objectes’, una selecció de peces que qüestionen l’objecte com a mercaderia.
Hi ha creacions de Duchamp, però també dibuixos de John Cage, obres d’Yves Klein, Katharina Fritsch, Joan Brossa, Victoria Civera, Robert Rauschenberg, Tony Cragg, Eduardo Arroyo i la ironia de Richard Hamilton, entre més.
La parada següent és titulada ‘El qüestionament de les imatges’.
Ací ens adonem de quina manera la informació que rebem és filtrada pels mitjans de comunicació.
És en aquest espai on s’ha instal·lat l’obra Socialité, cedida pel Museu Reina Sofia.
És un llenç de 1984 sobre el qual Warhol va abocar titulars de premsa i Basquiat va afegir les seves màscares tan característiques.
Al costat, conflueixen peces d’Alberto Corazón, Equipo Crònica, John Baldessari, Antoni Muntadas i Richard Prince.
A ‘Cossos dissidents’ es concentra bona part de les peces adquirides aquests darrers anys per pal·liar l’absència de dones artistes en la col·lecció.
Hi ha mirades feministes que es qüestionen els estereotips associats al masculí i femení i la bellesa normativa.
També s’hi poden trobar peces que aborden el silenci de la sida, amb noms com ara Balie Export, Gillian Wearing, Esther Ferrer i Cindy Sherman.
Finalment, ‘Perifèries urbanes’ recull les mobilitzacions socials, les protestes dels carrers i els mecanismes de control del poder, amb artisHacques Lipchitztes com ara Collado, Apòstol, Kuitca i López Cuenca.

Response: L'Institut Valencià d'Art Modern ha inaugurat la mostra "Temps convulsos. Històries i microhistòries en la col·lecció de l'IVAM", en commemoració del seu trentè aniversari. La mostra connecta el context històric i els fets polítics, socials i econòmics, amb el paper crític de l'art. La mostra es pot visitar fins al 19 d'abril de l'any vinent.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
La gran festa del mar Escala a Castelló, a més de recreacions històriques i un gran Mercat Mariner, permetrà visitar un total de 9 embarcacions.
A més dels tres velers d’època –la Nau Victoria, el Galeó Andalucía i la fragata tsarina Shtandart– es podrà pujar a l’embarcació ràpida de rescat Salvamar Sabik, a un patruller de la Guàrdia Civil, a l’embarcació de Creu Roja Pandora, a una barca de pescaturisme, fer una passejada en Golondrina per l’interior del port; i veure des del moll al remolcador d’altura Sar Mesana.
Del 5 al 8 d’abril, el Grau serà escenari d’un esdeveniment únic fins ara a Espanya.
Les recreacions històriques de dos campaments militars d’època; el gran Mercat Mariner, amb quasi un centenar de llocs; i altres activitats pensades per a gaudir en família estaran complementades amb la possibilitat de visitar nou embarcacions de diferents tipologies.
En 2004, per a commemorar aquella gesta i difondre la labor descobridora dels marins espanyols, va repetir el mateix trajecte circumvalant la Terra en 26.894 milles nàutiques i visitant 17 països.
Podrà visitar-se de divendres a diumenge, d’11.00 a 21.00 hores.
Aquest nou Galeó ha realitzat més de 48.000 milles nàutiques pels grans oceans i mars del món, fent escala en un centenar de ports de quatre continents.
Les visites, de divendres a diumenge, tindran lloc d’11.00 a 21.00 hores.
Les visites a la Nau Victoria i al Galeó Andalucía tenen un preu conjunt de 7 euros (adults), 4 euros (menuts 5-10 anys) i 20 euros (famílies, 2 adults i fins a 3 xiquets).
Amb ella, en la guerra amb Suècia, es va aconseguir l’accés al mar Bàltic.
El buc va rebre el seu nom en honor a l’estendard imperial.
Aquesta fragata combina la part històrica, amb mètodes antics de construcció naval –en coberta: mastelers, eixàrcia, cabestrant, canons, timó– amb les més modernes tecnologies, en el celler: menjador, cuina i allotjaments.
La visita és gratuïta; el divendres, d’11.00 a 20.30 hores, i el dissabte, d’11.00 a 15.00 hores, ja que té prevista la seua partida a les 18.45 hores.
Té 39,7 metres d’eslora (llarg) per 12,50 metres de màniga (ample) i pot aconseguir una velocitat de 13 nusos (24 km/hora).
S’utilitza per a labors de salvament en la zona del llevant espanyol.
Aquest vaixell solament podrà ser vist a distància des del port Azahar del Grau, dissabte i diumenge.
Estarà amarrada en un pantalà del Reial Club Nàutic de Castelló i podrà ser visitada en el seu interior, de forma gratuïta, el dissabte i diumenge, d’11.00 a 13.00 i de 15.00 a 17.00 hores.
Té 20 metres d’eslora per 4,9 metres de màniga, una velocitat de 30 nusos (55 km/hora) i pot portar fins a vuit ocupants.
Participarà el divendres 6 en la benvinguda als velers i podrà visitar-se de forma gratuïta el dissabte 7, de 10.00 a 14.00 hores.
Amarrada al costat de la resta de vaixells en el moll.
Aquesta embarcació estarà amarrada en un pantalà del Rieal Club Nàutic de Castelló i podrà visitar-se gratuïtament de divendres a diumenge, d’11.00 a 13.00 i de 15.00 a 17.00 hores.
A més, el dijous acompanyarà les embarcacions pesqueres i d’esbarjo que rebran als tres velers d’època.
Té 28 metres d’eslora per 7,90 metres de màniga i la seua velocitat és de 12 nusos (22 km/hora).
Podrà visitar-se de forma gratuïta el divendres 6, de 18.00 a 20.00 hores, i dissabte 7 i diumenge 8, d’11.00 a 20.00 hores.
Efectuarà minitravessies de mitja hora per l’interior del port, divendres i dissabte, d’11.00 a 19.00 hores, per 6 euros.
A més, hi haurà un cicle de 5 conferències ‘Escala Sostenible: Cercle de xarrades’, en l’Edifici Morú (plaça del Mar, el Grau).
El divendres 6, ‘Com sobreviure en el mar sense aigua dolça i amb menjar gelat’ (13.00) i ‘El valor educatiu de la vela’ (19.00); el dissabte 7, ‘Shtandart, un somni fet realitat’ (13.00) i ‘Travessies transoceàniques, l’altre costat de la vela’ (19.00); i el diumenge, 8, ‘Stella Maris, projectes amb cor mariner’ (13.00).

Response: Se celebrarà la gran festa del mar Escala a Castelló, on es realitzaran recreacions històriques i es podrà visitar un total de nou embarcacions. També hi haurà altres activitats per a tota la família, com el mercat mariner, amb gairebé un centenar de llocs i la possibilitat de fer una passejada en barca pel port.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Rep El Despertador cada matí al teu correu
Defensaven Oriol March i Joan Serra Carné en una entrevista recent a Núvol, a tomb del llibre Enemics íntims (Pòrtic), que durant els anys del procés s'han rebregat les paraules, perquè han perdut el significat original.
I posaven com a exemple la "unitat", tan reivindicada en els moments de recerca d'una estratègia compartida de l'independentisme com en aquests dies de represa del curs polític, en què els socis del Govern -ERC i Junts- no són capaços d'aportar coherència a la coalició per la discordança en relació a la taula de negociació.
La paraula "unitat" ha tornat a aparèixer al Parlament, en el marc del debat de política general.
El president de la Generalitat, Pere Aragonès, va demanar dimarts a Junts "màxima unitat d'acció" per fer transitable la via del diàleg i enfortir la posició de la part catalana.
Albert Batet, en nom del partit de Carles Puigdemont, li va respondre que el que calia per viable la legislatura era la "cultura d'unitat" al Govern.
Escoltant els socis de l'executiu queda clar, com apuntaven March i Serra, que l'essència del terme s'ha esfumat, almenys per als dos principals partits independentistes, perquè l'enunciat es repeteix pensant en les deslleialtats.
Les dues jornades de discursos a l'hemicicle han servit per constatar que a Aragonès no li sobren aliats per a la taula de negociació.
Als missatges de Junts s'hi van afegir les invectives de la CUP, que la va titllar de "taula de la vergonya" abans de reclamar un nou referèndum per al 2025, al qual el president català no es va comprometre amb l'argument que la data no forma part de l'acord d'investidura.
El to de la CUP convida a pensar en una negociació complexa dels pressupostos, per bé que al Govern no es conjuguen, per ara, vies alternatives als anticapitalistes.
El debat de política general entrarà aquest dijous en la fase resolutiva amb el soroll de fons de la distància entre socis parlamentaris.
Es votaran les propostes formulades pels grups i el focus es fixarà en les resolucions conjuntes de l'independentisme -no tantes com es plantejaven inicialment-, així com en el desacord que puguin exhibir ERC i Junts davant el text de la CUP en què planteja un nou referèndum, escrutat amb deteniment per la presidència del Parlament i la mesa.
Les paraules comprometen.
Per això, hi ha textos que avui es transaccionaran.
El problema radica, però, en el fet que fa temps que hi ha mots que, de tant com s'han gastat, són buits de contingut.
Avui no et perdis
» La taula de negociació i un nou referèndum tensen la relació de la majoria independentista; per Sara González, Oriol March i Joan Serra Carné.
» L'aposta de la CUP per un nou referèndum força ERC i Junts a mullar-se sobre la data del 2025; per Sara González, Oriol March i Joan Serra Carné.
» Opinió: Puigdemont, una pedra a l’estany; per Josep-Lluís Carod-Rovira.
» Junts apel·la a la «cultura d'unitat» però menysté la via del diàleg d'Aragonès; per Sara González, Joan Serra Carné i Oriol March.
» El PSC reclama a Aragonès que reactivi el diàleg entre partits catalans; per Sara González i Oriol March.
» Els comuns veuen «feblesa» al Govern però demanen blindar la taula de diàleg; per Joan Serra Carné i Oriol March.
» Felip VI torna a Catalunya amb Sánchez... i sense Aragonès; per Pep Martí.
» Ciència en societat: El volcà, una finestra al centre de la Terra; per Cristina Junyent.
» L'unionisme evita la reprovació de Colau pels macrobotellots; per Bernat Surroca.
» Els tres grups que tindran les autovies gratuïtes quan siguin de pagament; per Albert Vilanova.
» Els supermercats més barats segons l'OCU; per Jordi Velert.
» Mor Antonio Gasset, referent històric de la crítica de cinema a la televisió; per Víctor Rodrigo.
Ferran Casas i Manresa
subdirector de NacióDigital
Fes clic aquí per rebre'l

Response: Oriol March i Joan Serra Carné afirmen que durant el procés s'ha perdut el significat de paraules com "unitat", com es pot veure en el desacord actual entre els socis del govern català. En el debat de política general, Aragonès demana a Junts "màxima unitat d'acció" per a la taula de negociació, mentre que la CUP exigeix un nou referèndum.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L’economista i catedràtic de Ciències Polítiques i Socials de la Universitat Pompeu Fabra, Vicenç Navarro, i l’ex-regidora del PSC a l’Ajuntament de Barcelona i catedràtica emèrita del Departament de Sociologia de la UAB, Marina Subirats, ocuparan un dels últims llocs de la llista de Catalunya Sí que es Pot a Barcelona.
Ho ha dit el candidat Lluís Rabell en una entrevista a l’ACN, en què també ha anunciat la ‘projecció internacional’ de la campanya electoral, en què seran presents ‘amics’ grecs i portuguesos, a més de Pablo Iglesias i Iñigo Errejón.
Rabell ha ressaltat que el professor Navarro és conegut ‘no solament per la seva projecció acadèmica, sinó perquè és un expert en l’assessorament en uns quants països sobre polítiques públiques’.
De Subirats, el cap de llista n’ha ressaltat l’experiència a l’Ajuntament de Barcelona durant molts anys al camp de l’ensenyament.
En referència a Junts pel Sí, ha criticat que fes públics els integrants de la candidatura de mica en mica i ha dit que era una estratègia per a ocupar l’escena mediàtica.
‘El problema de l’estratègia de Junts pel Sí és que necessiten d’ocupar mediàticament amb noms l’actualitat per no parlar del paquet sorpresa que va dins de la llista, que és la pretensió de tornar a fer president Mas’, ha afegit.
Sobre això, ha assenyalat que no solament era un interès publicitari, sinó un maquillatge del contingut veritable d’aquesta altra proposta.
Projecció internacional de la campanya
Durant l’entrevista amb l’ACN, Rabell ha avançat que la campanya electoral de Catalunya Sí que es Pot tindria ‘projecció internacional’ perquè hi participarien nombrosos ‘amics’ de l’esquerra portuguesa, francesa i grega.
‘Esperem amics d’arreu, perquè pensem que la perspectiva d’una Catalunya democràtica i socialment avançada difícilment es pot concebre si no té l’aliança d’una Europa democràtica’, ha expressat.
Sense aventurar-se a donar noms, Rabell ha suggerit que podrien afegir-se als actes electorals de la coalició d’esquerres membres de la Syriza grega, a més de Pablo Iglesias i Iñigo Errejón, que ‘no s’amagaran en plena campanya i estaran a la primera línia de foc’.
Així mateix, a l’ex-líder veïnal li agradaria de rebre la visita d’Alberto Garzón, d’IU, per qui sent ‘una simpatia extraordinària’.
En canvi, veu difícil que Colau s’impliqui en actes electorals per la seva posició ‘institucional’ al capdavant de l’Ajuntament de Barcelona.
Presència a ‘la Catalunya interior’
Sobre l’estratègia territorial de la campanya, Rabell ha anunciat que Catalunya Sí que es Pot se centraria en el territori, en ‘la Catalunya interior’, i no sols en la corona barcelonina.
‘L’àrea metropolitana de Barcelona és la base social històrica de les formacions que componen Catalunya Sí que es Pot.
Tenim la pretensió de ser força de govern, de manera que la nostra proposta no ha d’oposar una part de Catalunya contra l’altra’, ha reflexionat.
En conseqüència, també ha indicat que el programa electoral donaria una importància especial a projectes d’impacte al territori com ara la gestió de l’aigua a les Terres de l’Ebre, el Barcelona World a Tarragona, la política agrícola o qüestions ambientals.
‘Contundència’ en l’eix nacional enfront de ‘la trampa’ de CDC
Així mateix, Rabell s’ha defensat dels retrets de CDC de la ‘manca de contundència’ de Catalunya Sí que es Pot al discurs nacional.
‘Som contundents quan diem que és necessari de dotar-se del suport d’un sentiment majoritari de la societat catalana, que en un 80% és favorable a una consulta democràtica’, ha reivindicat durant l’entrevista amb l’ACN.
També ha assegurat que allò ‘realment efectiu’ era ‘continuar treballant per cohesionar els catalans al voltant d’aquesta exigència i cercar complicitats a tot l’estat espanyol per fer possible una consulta democràtica que donaria un mandat democràtic clar a l’estat espanyol i el món’.
Rabell considera ‘tramposa’ la proposta de Convergència de convertir les eleccions del 27-S en un plebiscit.
‘No pot ser un plebiscit quan no ha estat pactat amb un consens suficient per ser llegit per tots els qui hi han de participar’, ha recordat.
A més, ha acusat el partit d’Artur Mas de voler portar Catalunya a una situació ‘calculada’ de ‘blocatge’.
‘No volem que hi hagi un empat tècnic en els drets nacionals de Catalunya, sinó que es desbloqui la situació en favor del dret de decidir de Catalunya.
Els que som contundents som nosaltres.
Ells pretenen una situació de blocatge que no interessa ni les classes populars ni l’aspiració democràtica del país’, ha constatat.
A més, ha opinat que CDC té una ‘llarga història a gestionar la frustració nacional del país per fer avançar les seves polítiques neoliberals’.

Response: Navarro i Subirats són els últims candidats a la llista de Catalunya Sí que es Pot. Rabell també ha anunciat la projecció internacional de la campanya electoral, amb la presència d'amics grecs i portuguesos, a més de Pablo Iglesias i Iñigo Errejón. La campanya se centrarà en la Catalunya interior i defensa una consulta democràtica i la cohesió dels catalans.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L'Eufònic, el festival d'arts sonores i visuals de les Terres de l'Ebre, ha arribat a l'equador de la setena edició aquest dissabte al matí amb la proposta de La Forasteria, al Mercat Municipal d'Amposta.
Els artistes han aproximat les espècies invasores, com el cranc blau, a través d'un taller de cuina en el qual han experimentat amb els sons.
"Les olors, els gustos, les textures... hi ha diferents sentits que entren en la narració de les receptes, però per alguna raó no hi entra el so, quan en realitat reconeixes el soroll del sofregit", ha explicat Mar Cianuro, una de les artistes del col·lectiu.
Per la seva part, el director del certamen, Vicent Fibla, ha afirmat que el festival combina propostes que "aparentment" no lliguen amb actuacions de pop combinat amb l'electrònica, d'artistes visuals i experimentals i propostes "delicadíssimes".
Fibla ha destacat l'actuació "totalment màgica" d'aquest divendres a la nit de Lawrence Rothman i de la banda austríaca Avec i Huma previstes per aquest vespre a Sant Carles de la Ràpita.
Els artistes de La Forasteria han començat a actuar en una de les parades del Mercat Municipal d'Amposta enmig de l'atenta mirada dels clients.
La Laia Arqueros i la Mar Cianuro han esmentat el nom d'algunes de les espècies invasores, com el caragol poma, i així, la resta del grup artístic ha cuinat una paella de fesols amb cranc blau que han repartit entre els assistents al finalitzar per esmorzar.
La perfomance barreja la cultura gastronòmica, de la saviesa popular de les receptes tradicionals, amb el món sonor.
"La proposta intenta obrir un nou sentit, jugar amb els nous sons i fer-nos una mica més conscients", ha precisat Mar Cianuro.
Per l'artista, el més interessant és narrar els sons d'una recepta perquè assegura que ingredients, com el pebrot, en un sofregit, els té tothom al cap i els associa amb un soroll concret.
Oliver Mancebo, un altre dels artistes d'aquesta formació, ha bromejat que els membres del col·lectiu són "l'espècie invasora".
De fet, Mancebo ha explicat que en l'actuació han utilitzat crac blau atès que "gastronòmicament és el més aprofitable".
A més a més, ha afegit que l'acció és un tast del seu treball.
Els artistes estan elaborant un catàleg multidisciplinari que editaran en format disc.
D'altra banda, en la jornada d'aquest dissabte al matí, l'espai dels Ullals de Baltasar, ha estat un altre dels escenaris de l'Eufònic.
En aquest paratge natural hi ha actuat el discjòquei Diego Armando.
Tot seguit, la banda barcelonina STA ha amenitzat amb ritmes jamaicans, d'electrònica i punk, el vermut dels assistents.
"És evident que un vermut a l'aire lliure no és cap invent, hem apostat per mantenir els reptes mediambientals amb una banda tocant als Ullals, i la gent que es queda totalment respectuosa -a l'altra costat-, i amb els instruments a terra, mantenint una mica l'orografia pròpia de l'espai", ha detallat el director de l'Eufònic, Vicent Fibla.
Segons el director l'essència del certamen és la combinació de propostes diverses, que comporta una mescla de públics i de diferents activitats.
"La perfomance de La Forasteria respon a la idea de quatre artistes treballant en una residència i parlant de les espècies invasores i, altres com l'actuació de Marion Harper, en un escenari totalment musical", ha argumentat Fibla.
Amb tot, el director destaca les actuacions d'aquest divendres amb Marion Harper, Los Ganglios i Lawrence Rothman.
"Va ser un dia explosiu, però encara queda la segona nit i un dels plats forts és la banda austríaca Avec i Huma, que esperem que faci retronar el que queda del Mercat Vell", ha detallat Fibla.
El festival compta amb 50 artistes, de deu nacionalitats diferents, i una vintena d'espais.
Després de quatre dies clourà aquest diumenge amb el concert de Betacam i el discjòquei Titi Calor, al Xiringuito de la Costa.

Response: L'Eufònic celebra la seva setena edició. Els artistes del col·lectiu La Forasteria han realitzat un taller de cuina on han experimentat amb els sons, per apropar les espècies invasores a través de la gastronomia i el món sonor. El director del festival destaca la combinació de propostes variades, que aplega públics de diferents perfils.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Bust de Cèsar August amb la corona cívica.
Foto: Manel Granell.
Se’l va considerar un déu i la seva estada a Tàrraco (26-25 aC) va convertir la nostra ciutat en la capital de l’Imperi romà durant un parell d’anys i en la de la Tarraconense pels temps dels temps.
La seva relació amb Tarragona, però, no acaba aquí.
Per la «voluntat dels Déus» o per casualitat, el destí va voler que el jove Gai Octavi nasqués un 23 de setembre —dia de la patrona de Tarragona, santa Tecla— i morís, ja sota el seu nom d’emperador, Cèsar August, un 19 d’agost —dia del patró de Tarragona, sant Magí.
Les Llegendes de Tarragona , d’Emili Samper, un dels llibres més venuts d’aquest passat Sant Jordi a les parades de la ciutat, recull una anècdota d’aquest amor dels tarragonins cap al seu emperador.
Es diu que d’un altar que feu construir Cèsar August a Tàrraco va néixer una palmera.
En veure que s’havia produït aquest senyal de bon auguri, una delegació de Tàrraco va viatjar cap a Roma per anunciar la bona nova al seu emperador esperant, tot s’ha de dir, una recompensa per a la ciutat on s’havia produït tal prodigi.
Els tarragonins, acostumats avui en dia a anar a demanar al govern central que ens construeixi la Façana Marítima i el corredor mediterrani; o a la Generalitat que ens reobri completament la Necròpolis i el seu museu o que ens construeixi el Complex Sant Jordi; o a la Diputació de Tarragona que faci alguna cosa amb les ruïnes de l’antic hospital de la Savinosa; no som tan diferents als homes i les dones de Tàrraco que, més de dos mil anys enrere, ja van anar a pidolar a l’emperador, esperant una bona recompensa a canvi d’aquell «miracle».
La resposta d’August, segons explica Quintilià, va ser molt més enginyosa que les excuses dels molts governants que han negat a la Tarragona contemporània les millores que ha reclamat.
L’emperador, lluny de recompensar els tarragonins, els va acusar de no fer servir prou l’altar, raó per la qual hi havien crescut «les males herbes».
Tot i aquesta mofa, Tarragona, 2.000 anys després de la seva mort, considera que deu gran part del seu gloriós passat a August.
I molt del seu present, ja que gràcies a aquest home, es podria dir que la ciutat és Patrimoni de la Humanitat.
Enguany l’edició més llarga del Tarraco Viva està dedicada al primer emperador romà.
Amb tot, el pressupost no té res a veure amb el d’edicions precrisi ni amb el d’altres esdeveniments del país, que acumulen sumes de set dígits per programar concerts durant l’estiu.
Tarraco Viva arriba amb vint dies de programació i més de 700 actes que preveuen superar amb escreix els 106.000 assistents de l’any passat.
Un festival que ja es pot considerar multitudinari sense perdre el rigor històric que l’ha caracteritzat des del seu inici i que probablement triplicarà els 41.000 espectadors que va rebre l’any passat el Festival de Cap Roig, un d’aquests certàmens amb set dígits de pressupost (2,4 milions en l’edició 2014) que, a diferència de la història viva de Tarragona, sí mereix l’atenció del país.
L'Ara Pacis serà l’eix sobre el qual pivotaran l’espectacle central i una exposició
Es tracta d’una rèplica a mida real, ubicada al recinte firal del Palau de Congressos de Tarragona, d’un monument que té «una dimensió simbòlica inabastable», segons el director de Tarraco Viva, Magí Seritjol.
A l’Ara Pacis, August va fer elaborar un «espot publicitari únic» que inclou fins i tot quina havia de ser la seva línia successòria després de la seva mort.
Per conèixer moltes de les coses que explica aquest monument i altres que conformen l’exposició August.
Una civilització mediterrània , es duen a terme visites guiades i tallers per a escolars.
A banda, l’Ara Pacis tarragoní servirà d’escenari per a l’espectacle central de la XVI edició del Tarraco Viva, August.
El poder de la màscara .
Aquesta representació aprofundirà en la vida personal i familiar d’August, la seva obra política i la seva visió de Roma i del món.
A banda, de l’Espai August del recinte firal, el festival mescla els espectacles de més èxit de les darreres edicions amb noves recreacions històriques emmarcades en l’època de l’emperador: els gladiadors es vestiran de gala per celebrar uns jocs dedicats a August, els fetillers continuaran practicant la màgia tot i les prohibicions de l’emperador i els histrions prepararan, sota l’atenta mirada de Mecenes, una obra que faci les delícies del màxim mandatari de Roma.
Tot això acompanyat per la gent d’August, catorze personatges (Marc Antoni, Octàvia, Agripa, Júlia, Lívia Drusila, Mecenes, Virgili, Horaci, Tiberi, Antònia i més) que explicaran la seva vida i la seva relació amb l’emperador.

Response: L'emperador romà Cèsar August va fer una estada a la ciutat de Tàrraco fa dos mil anys i hi va fer construir un altar, d'on va néixer una palmera. Cal destacar la celebració del festival Tarraco Viva dedicat a l'emperador romà i l'exposició de la rèplica a mida real de l'Ara Pacis, un monument construït per August, l'eix central del festival.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L'Arquebisbat de Barcelona ha afirmat que durant els pròxims dies iniciarà "les accions legals oportunes contra l'arbitrarietat i la indefensió que sofregeixen el dret a la llibertat religiosa i a la llibertat de culte".
Ho ha dit en relació a les mesures de la Generalitat davant dels rebrots, que prohibeixen en diversos municipis les trobades i reunions de més de 10 persones, incloent els casaments, serveis religiosos, celebracions i cerimònies fúnebres.
L'Arquebisbat ha recordat que aquests drets es troben "constitucionalment protegits".
La Sagrada Família acollirà aquest diumenge una missa en record de les víctimes de la covid, en una cerimònia que tindrà un aforament màxim del 23% i on es prendrà la temperatura als assistents.
En un comunicat, l'Arquebisbat ha considerat "injusta i discriminatòria" la previsió de limitar a 10 persones l'assistència als actes religiosos i ha anunciat que davant del "poc previsible" canvi d'actitud de Salut en els propers dies emprendrà les accions legals.
Ha defensat que des de l'església han estat "molt acurats i respectuosos per mantenir les normes sanitàries exigides per als espais tancats, presentades en tot moment a l'administració, comptant amb el vistiplau dels metges".
Han afegit també que per a altres locals interiors més reduïts l'aforament s'ha reduït al 50%.
Pel que fa a la missa d'aquest diumenge per la pandèmia, l'Arquebisbat ha recordat que només podran assistir presencialment a la cerimònia els familiars dels difunts, els representants dels sectors de l'alimentació, de les residències d'ancians, dels tanatoris, dels cementiris, dels periodistes i venedors de premsa, dels hotelers, de les entitats caritatives, de les autoritats que ho desitgin i altres persones que comptin amb la invitació que han rebut les últimes setmanes.
Així, ha demanat a les persones que vulguin participar presencialment en la celebració "que considerin la conveniència d'assistir o participar a través dels mitjans de comunicació.
"En tot cas els assegurem que aquesta tarda les mesures aplicades a la Sagrada Família seran, fins i tot, més rígides que les aplicades des d'ahir al matí a les visites de turistes i que l'aforament serà del 23% de l'aforament legal màxim", ha explicat en un comunicat.
Aquest 23% equival a un màxim de 500 persones.
L'Església de Barcelona ha defensat el compliment estricte de totes les mesures sanitàries vigents i ha recordat que aquestes han estat "considerades suficients" per l'administració pública per a l'obertura aquest dissabte de la Sagrada Família als turistes.
Addicionalment però s'ha decidit prendre la temperatura a cada persona que entri al temple per a la celebració d'aquesta tarda.
L'Arquebisbat ha lamentat però que, tot i haver fet la petició el 21 de juliol i que la Sagrada Família s'ha reobert als turistes aquest cap de setmana, no se'ls ha notificat "una resolució que compleixi els requisits de la legalitat ordinària".
Ha recordat que el 2 de juliol la Basílica va rebre l'autorització de la Direcció d'Afers Religiosos de la Generalitat per a la celebració de l'eucaristia extraordinària d'aquest diumenge a la tarda.
L'Ajuntament de Barcelona no enviarà ningú
L'Ajuntament de Barcelona no enviarà cap representació a la cerimònia d'aquest diumenge a la tarda, segons ha informat el tinent d'alcalde de Prevenció i Seguretat, Albert Batlle.
"Malauradament i després de parlar-ho amb l'alcaldessa, hem acordat no assistir a l'eucaristia d'aquest vespre en record de les persones que han mort durant el període de la pandèmia", ha dit Batlle a través d'una piulada a les xarxes socials.
Ha afegit que li sabia molt greu per les famílies, per l'Església Arxidiocesana de Barcelona i pels "esforços" del cardenal Joan Josep Omella, però ha afirmat que des de les seves "responsabilitats al govern de Barcelona" no es poden "desatendre" les disposicions del Govern, que ha assegurat que acata "des del desacord més absolut".
"Seguint la cerimònia des dels canals de televisió ens unirem solidàriament a totes les víctimes", ha finalitzat.

Response: L'arquebisbat de Barcelona ha anunciat que emprendrà accions legals contra les restriccions de la Generalitat que limiten la llibertat religiosa i de culte. Ha defensat que han procurat mantenir les normes sanitàries i ha criticat la limitació de 10 persones en els actes religiosos. A banda, la Sagrada Família celebrarà una missa en record de les víctimes del coronavirus.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El papa Francesc ha proposat per a l’any 2017 fer de la “no violència activa” un estil de vida i aplicar-la tant en en la vida quotidiana com en la política, des de l’àmbit local fins al mundial.
Així ho desitja en el seu Missatge per a la 50ena Jornada Mundial de la Pau.
“Que la no-violència es transformi, des del nivell local i quotidià fins a l’ordre mundial, en l’estil característic de les nostres decisions, de les nostres relacions, de les nostres accions i de la política a totes les seves formes”, reclama en el document, publicat aquest dilluns 12 de desembre per la Santa Seu.
El papa Francesc posa com a exemple d’aquest estil de no violència activa Mahatma Gandhi i Khan Abdul Ghaffar Khan, pel seu èxit en l’alliberament de l’Índia, i Martin Luther King Jr. per la seva lluita contra la discriminació racial.
També indica que, en especial, les dones són freqüentment líders de la no-violència, com, per exemple, la Mare Teresa, o Leymah Gbowee i milers de dones liberianes que han organitzat trobades d’oració i protesta no violenta en obtenir negociacions d’alt nivell per a la conclusió de la segona guerra civil a Libèria.
Francesc recorda el primer missatge per a la pau enviat fa 50 anys pel papa Pau VI en què assenyalava que “la pau és la línia única i veritable del progrés humà, no les tensions de nacionalismes ambiciosos, ni les conquestes violentes, ni les repressions portadores d’un fals ordre civil” i es mostra “impressionat” per l'”actualitat” d’aquestes paraules “que avui són igualment importants i urgents”.
En aquest moment, segons precisa el Pontífex, el món pateix “guerres a diferents països i continents; terrorisme, criminalitat i atacs armats impredictibles; abusos contra els emigrants i les víctimes de la tracta; devastació del medi ambient”, cosa que ja ha definit d’altres vegades com una “guerra mundial per parts”.
Tot i això, es pregunta si la violència permet arribar a objectius de valor durador o, per contra, tot el que obté es redueix a “desencadenar represàlies i espirals de conflicte letals que beneficien només alguns senyors de la guerra”.
Francesc respon que la violència “no és la solució” i adverteix que respondre-hi amb més violència només genera, en el millor dels casos, emigració forçada, “ja que les grans quantitats de recursos que es destinen a finalitats militars són sostretes de les necessitats quotidianes”; i en el pitjor dels casos, la mort.
Per aquesta raó, suggereix acceptar la proposta de Jesucrist de la no-violència i cita el papa emèrit, Benet XVI, en apuntar que aquesta violència només es pot contrarestar amb “un plus d’amor i bondat”.
Alhora, defensa que tant l’Església catòlica com més tradicions religioses s’han compromès en el desenvolupament d’estratègies no violentes per a la promoció de la pau a molts països i insisteix que “cap religió no és terrorista” i que “la violència és una profanació del nom de Déu”.
ERRADICAR LA VIOLÈNCIA DE GÈNERE
En qualsevol cas, puntualitza que el camí de la no-violència ha de començar a recórrer-se en el si de la família i suplica “amb urgència” que es detingui la violència domèstica i els abusos a dones i infants.
També realitza, com en ocasions anteriors, una crida a favor del desarmament i la prohibició i abolició de les armes nuclears.
Com a programa per a la pau, Francesc proposa als líders polítics i religiosos, responsables d’institucions internacionals, dirigents d’empreses, mitjans de comunicació i, en general, a tothom, el “manual” de les vuit benaurances –benaurats els pobres d’esperit, els mansos, els que ploren, els que tenen fam i set de justícia, els misericordiosos, els nets de cor, els que busquen la pau, els perseguits–.
Finalment, el papa assegura que l’Església catòlica acompanyarà qualsevol intent de construcció de la pau amb la no-violència activa i creativa.
En aquesta línia, l’1 de gener del 2017 començarà a funcionar el nou Dicasteri per al Servei del Desenvolupament Humà Integral, que s’ocuparà de les qüestions que es refereixen a les migracions, els necessitats, els malalts i els exclosos, els marginats i les víctimes dels conflictes armats i de les catàstrofes naturals, els presos, els desocupats i les víctimes de qualsevol forma d’esclavitud i tortura.

Response: El papa proposa que la "no-violència activa" sigui un estil de vida. En el seu missatge per a la 50a Jornada Mundial de la Pau, posa com a exemple Gandhi, Khan Abdul Ghaffar Khan i Martin Luther King Jr. També destaca que les dones són sovint líders en la no-violència, com la Mare Teresa i Leymah Gbowee.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Podem tancarà diumenge la segona assemblea ciutadana estatal.
Serà a Vistalegre (Madrid), l’indret on va néixer el partit ara fa tres anys.
A banda d’escollir el nou secretari general, que serà gairebé segur Pablo Iglesias, la pugna entre ‘errejonistes’ i ‘pablistes’ se centra en l’elecció del consell ciutadà, allò que en els altres partits s’anomena executiva, és a dir, el màxim òrgan de decisió.
Iglesias, Errejón i anticapitalistes, els tres corrents del partit, han presentat sengles llistes, amb la intenció d’encabir el màxim nombre de membres en aquest òrgan.
Aquestes últimes setmanes les pugnes internes s’han exterioritzat de manera vehement, amb sortides de to incloses.
En aquesta partida també hi juguen les formacions de Podem a Catalunya, les Illes i el País Valencià.
Tot seguit, expliquem la posició de tots tres equips directius.
Fachin, més acostat a Iglesias
Fins ara Podem Catalunya s’havia mantingut al marge de les disputes estatals, i tenia membres adscrits en candidatures diferents.
Però a mesura que s’ha anat acostant la cita de Vistalegre, els moviments dins del consell de coordinació permeten d’intuir un decantament cap a Iglesias.
El secretari general de Podem a Catalunya, Albano-Dante Fachin, ja li va fer costat quan es va haver d’escollir el sistema de votació que ha de regir la votació de l’assemblea.
Aquest fou el primer assalt de la batalla pre-congressual entre ‘errejonistes’ i ‘pablistes’.
Però aquesta última setmana, l’apropament de la direcció de Podem Catalunya a Iglesias s’ha palesat encara més.
El cap de setmana passat Fachin hi va compartir escenari en un acte a Sant Feliu de Llobregat i l’endemà el partit va fer oficials els canvis en el consell de coordinació executiu, l’òrgan executiu de la formació.
Malgrat que Fachin diu que no és cap ‘purga’, aquest moviment ha afectat membres afins a Íñigo Errejón i del sector anticapitalista, però no els partidaris d’Iglesias.
Ja era previst que plegués de la coordinació executiva Jéssica Albiach , membre de la llista d’Errejón, perquè el programa de la candidatura inclou un compromís de no acumular càrrecs.
Tanmateix, sí que és significatiu que hagin estat rellevats Marc Bertomeu, secretari general de Podem Barcelona i acostat a Errejón –va signar el seu manifest–, i Jesús Sánchez i Alba García, tots dos membres del corrent anticapitalista.
País Valencià, feu ‘errejonista‘
La posició més clara és la del País Valencià, on Errejón té un dels feus principals.
Dels onze membres que hi conformen el consell de coordinació, set van signar el manifest que feia costat al número dos del partit.
Són Àngela Ballester, Sergio González, Fabiola Meco, Violeta Lamanuzzi, Emília Noguera, Juan Carlos Pérez i, al capdavant, el secretari general de Podem al País Valencià, Antonio Montiel.
Aquest gest es pot interpretar com una contrapartida del de les primàries a la direcció valenciana del 2015.
Llavors Errejón ja era secretari de Comunicació i Estratègia Política i va trencar la neutralitat que li exigia el càrrec per assistir al tancament de campanya de Montiel.
Fou una decisió molt criticada pels altres candidats.
També han signat el manifest membres destacats del partit, com ara els diputats a les corts Marc Pallarès i David Torres i la diputada al congrés espanyol Rosana Pastor.
Les Illes, de mal classificar
La cúpula de les Illes Balears no duu cap etiqueta penjada i els moviments que han fet els principals membres del partit reparteixen joc a totes bandes.
El secretari general de Podem a les Illes, Alberto Jarabo, ha descartat que hi hagi friccions en el partit abans del congrés i alhora s’ha identificat amb el projecte de Pablo Iglesias.
En canvi, la portaveu del partit, Laura Camargo, i el diputat Carlos Saura donen suport al sector anticapitalista.
I el diputat al congrés espanyol Juan Pedro Yllanes s’aproxima a Recuperar la il·lusió, la llista d’Íñigo Errejón.
A les illes aquesta batalla entre ‘errejonistes’ i ‘pablistes’ s’escau enmig de l’estira-i-arronsa amb els socis de govern sobre qui ha d’ocupar la presidència del parlament.
La setmana passada Xelo Huertas en fou destituïda i expulsada de Podem.
Ara el partit ha anunciat que el seu candidat a president és Baltasar Picornell i que si els socis de govern, PSIB i Més, no ho accepten hi trencarà la relació.
El dirigent de la formació, Alberto Jarabo, assegura que els socis no volen Picornell per la seva biografia, en concret perquè és fuster.
PSIB i Més s’estimen més que la presidència recaigui en algun dels dos portaveus al parlament, Alberto Jarabo o Laura Camargo.
Tanmateix, han dit que no veten pas ningú, simplement demanen garanties perquè no es repeteixi el cas de Huertas.
PSIB i Més han assegurat que el pacte no perilla.

Response: Se celebrarà la segona assemblea ciutadana estatal de Podem a Vistalegre, on es triarà el nou secretari general, que probablement serà Iglesias. Els membres de Podem Catalunya són més partidaris d'Iglesias i hi ha hagut canvis en el consell de coordinació executiu. Els membres de Podem País Valencià estan més a favor d'Íñigo Errejón, i Podem Illes està dividit.