Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
El PP celebra aquest divendres, dissabte i diumenge el seu 18è congrés nacional.
Un cònclau sense pugna pel lideratge –Rajoy va ser l'únic candidat que va presentar els 100 avals necessaris-, on es debatran cinc ponències i on l'única incògnita és el repartiment de poder entre els futurs aspirants a succeir el president del partit.
Es dóna per fet que Rajoy mantindrà María Dolores de Cospedal com a número dos del PP, malgrat el debat obert sobre l'acumulació de càrrecs, però el president del partit podria variar l'organigrama de la formació per recuperar la figura de coordinador general del PP, un càrrec que havia ocupat Acebes als temps d'Aznar i que ara podria anar a parar a mans del 'sorayo' Fenando Martínez-Maíllo.
Els populars volen aprofitar aquest congrés per posar de relleu la seva funció de partit d'ordre contraposat a les pugnes internes que amenacen Podem i el PSOE.
El Congrés engegarà motors oficialment a les 16:00h d'aquest divendres amb discursos de Luisa Fernanda Rudi i la presidenta del cònclau, Cristina Cifuentes, i poc després ja hi prendran la paraula els portaveus al Parlament Europeu, el Senat i el Congrés, abans que ho faci la secretària general del partit, María Dolores de Cospedal.
Al llarg de tres dies s'hi debatran cinc ponències.
La de Política i Estatuts, que coordina Fernado Martínez-Maíllo; l'Econòmica i d'Administració Territorial, coordinada per Javier Arenas, la d'Educació, Innovació i Cultura, per Andrea Levy; la Sociel, per Javier Maroto, i la d'Europa, per Pablo Casado.
S'espera que la qüestió catalana estigui present al congrés, com ho ha estat a l'article de tribunal que el líder de la formació, Mariano Rajoy, ha publicat a El Mundo, on fa una defensa aferrissada de la Constitució espanyola, presenta el PP com "un partit fiable", crida a "superar els cants de sirena del populisme" i identifica l'independentisme com "un desafiament a la nostra unitat i a les nostres lleis".
"Un desafiament tan contrari a la nostra història compartida com a la nostra vida democràtica i a un món que avança cap a la supressió de fronteres", escriu.
Més enllà de la qüestió catalana, un dels centres d'interès del congrés és la llista que el president espanyol presentarà per als càrrecs del Comitè Executiu i la Junta Directiva, on caldrà veure si continuen o no tots els vicesecretaris generals.
El vicesecretari d'Organització del partit, Fernando Martinez-Maíllo, podria ascendir a coordinador del partit, un càrrec que el portaria a assumir alguna de les funcions que fins ara feia la secretària general del PP, Maria Dolores de Cospedal, que es mantindria al càrrec després de la gestió del YAK-42.
En canvi, el PP arriba a aquest congrés sense batalla ideològica de fons.
Malgrat les 4.000 esmenes presentades a les cinc ponències , només han transcendit debats de fons sobre la gestació subrogada, la custòdia compartida i l'avortament.
També sobre l'acumulació de càrrecs, un debat que afecta directament María Dolores de Cospedal.
Cristina Cifuentes ja va retirar la seva esmena sobre les primàries al PP.
Una iniciativa que tenia pocs visos de prosperar i que -fruit d'un acord- es traduirà en la possibilitat de fer primàries als congressos locals i regionals, però no per a l'elecció del president del partit, on s'imposa el sistema de doble volta de primàries (militants primer, i delegats després) ideat per Martínez-Maíllo.
L'oposició a Rajoy no tindrà rostre en aquest congrés.
La renúncia de José María Aznar –al qui no s'espera a la Caja Mágica- com a president d'honor del partit i la desvinculació de la Fundació Faes deixen sense cares visibles els sectors crítics amb el lideratge de Mariano Rajoy.
Els populars volen aprofitar el cònclau –que coincideix amb l'assemblea de Podem- per presentar-se com un partit d'ordre i útil als espanyols que es contraposa amb les pugnes internes del partit de Pablo Iglesias i Íñigo Errejón i que no ha patit la ruptura interna que ha portat el PSOE a estar governat per una gestora.

Response: El PP celebra el 18è congrés nacional on es farà el repartiment de poder per succeir el president del partit.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
El protagonista
La política i la justícia mai no s'havien entremesclat tant.
I menys en campanya, quan existia el pacte tàcit que les grans causes amb rerefons polític feien un parèntesi, com han criticat alguns dirigents unionistes que no fes el Suprem amb el judici de l'1-O, ja que creuen que això pot mobilitzar el votant sobiranista.
Aquest dijous, però, aquesta coincidència ha anat un pas enllà, ja que, en paral·lel a les declaracions de dirigents com l'exdiputat de la CUP David Fernàndez, ha sortit a la llum la sentència del Tribunal Constitucional sobre la llei d'educació de Catalunya.
Arriba deu anys després del recurs del PP, però avala la immersió lingüística, malgrat les crítiques dels candidats populars i de Cs a aquest model d'escola catalana durant la campanya, i tan sols anul·la alguns articles menors.
Tot un revés a dues formacions durament bel·ligerants amb un dels grans consensos de la societat catalana.
La proposta
Cs va arrabassar dimecres al PP l'expresident de la Comunitat de Madrid Ángel Garrido, però aquest dijous el cap de llista dels populars, Pablo Casado, s'ha fet seva una de les principals propostes d'Albert Rivera i ha promès que, en el primer consell de ministres del que ell sigui president, activarà de nou el 155.
Ho ha escenificat, a més, en un acte a Barcelona, amb el plus de valentia que, fora de Catalunya, això pot aparentar.
En el programa electoral, Cs era més contundent a l'hora de proposar la intervenció de l'autonomia de Catalunya, ja que afirmava que ho faria "d'immediat", per bé que el PP assegurava també que això era "inexcusable".
En la recta final per a la pugna pel vot unionista, però, Casado ha premut l'accelerador per intentar avançar per la dreta.
L'estirabot
Aquest frec a frec per seduir el vot de la dreta recentralitzadora situa el PP i Cs cada cop més a l'extrem ideològic i els obliga a unes gesticulacions impensables fa uns anys, quan el tall de glòria per a les xarxes socials no era l'objectiu central d'un debat per a alguns estrategues de partit.
El director de TV3, Vicent Sanchis, ho va patir en pròpia pell durant el debat de TV3 de dimecres, en que les caps de llista popular, Cayetana Álvarez de Toledo, i taronja, Inés Arrimadas, van disparar contra ell de forma totalment descontextualitzada a l'inici del programa.
La marquesa va ser la primera en carregar, amb combo contra l'escola catalana, Quim Torra -a qui va titllar de racista i xenòfob- i el periodista, de qui va dir que era una anomalia que, estant processat, dirigís TV3 i que la situés, va afirmar, al "servei de la propaganda independentista".
Arrimadas va seguir amb els insults i, a més, va lliurar-li una carta de dimissió (amb aquest títol ben gran imprès, perquè fos ben captat per les càmeres per als seus vídeos virals).
Amb la vista posada en el vot de la resta de l'Estat, una i altra van donar motius al sobiranisme per anar a les urnes.
La dada
Les peticions de vot per correu han caigut un 8,4% a nivell estatal respecte les eleccions al Congrés del 2016, però, tot i això, la xifra de sol·licituds és molt elevada.
1.342.725 ciutadans de l'Estat van demanar votar per correu, una quantitat tan elevada que ha obligat a ajornar dues vegades el termini límit per fer-ho, que finalment s'allarga fins al divendres al migdia.
Cal tenir en compte que, en els comicis de fa tres anys, aquests es van fer el 26 de juny, un cap de setmana en què algunes persones ja marxen, aprofitant el bon temps, o que a Catalunya va ser el pont de Sant Jordi.
Aquí, de fet, és el tercer territori on han caigut més les peticions de vot per correu, un 28,8%, només per sota de Madrid (-29,8%) i Aragó (-35%).
Cal recordar, però, que les sol·licituds no van arribar a les 800.000, en les eleccions del 2015, i aquell any ja va ser el que n'hi havia hagut més.
Això no implica que després hi hagi d'haver una alta participació a les urnes, però és una bona senyal de l'interès per les eleccions.

Response: Aquest dijous ha sortit la sentència del Tribunal Constitucional sobre la llei d'educació de Catalunya que avala la immersió lingüística.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
La penúltima corrida a La Monumental Foto: Eva Hernàndez
El cartell del que pot ser la darrera corrida de toros a Catalunya és de luxe.
Els organitzadors han fet mans i mànigues per a tancar amb el bo i millor.
La gran estrella José Tomás tindrà al seu costat a Juan Mora i el català Serafín Marín.
La data d'aquest diumenge 25 de setembre podria ser recordada per posar punt i final als toros al Principat, després que el Parlament de Catalunya aprovés l'any 2010 la prohibició dels toros pel 2012, amb una ajustada votació que es va decantar per 13 vots.
ERC i ICV-EUiA hi van votar a favor i PP i C's en contra.
Tres diputats del PSC i 32 de CiU van decantar la balança.
Els diaris de Madrid avui van plens de notícies sobre la corrida de la Monumental.
Un dels que més hi incideix és l' ABC , que no dubta en parlar de psicodrama.
En la seva edició de paper, obre la portada amb una entrevista a Serafín Marín, que afirma: "Els molesta tot allò que fa olor a Espanya".
El Mundo es fa ressò de la openúltima corrida, la d'aquest dissabte, i deixa entreveure que milers de persones van donar suport a la festa mentre només unes quantes van expressar en públic el seu rebuig.
El diari també porta l'esdeveniment a la seva portada .
La Razón dedica un ampli reportatge a la fi de les corrides a Catalunya i afirma que hi ha un clam dels catalans per evitar que es perdi l'espectacle.
Una gran foto presideix la portada d'aquests diumenge, on es demana també la necessitat de recuperar la marca "España".
La Gaceta d'Intereconomía explica que l'actuació de El Juli, Morante y Manzanares en la penúltima corrida va ser l'apoteosi i es van sentir crits de "Ll¡bertat!"
Els representants municipals d'ICV-EUiA i ERC de l'Ajuntament de Barcelona han celebrat que aquest diumenge tingui lloc la que se suposa última corrida.
El president del grup municipal d'ICV-EUiA, Ricard Gomà, encara ha anat més enllà i ha manifestat que ara s'hi ha de sumar la prohibició dels correbous.
Qui s'ha mostrat convençut que hi haurà més festes ha estat el president del grup municipal del PP a Barcelona, Alberto Fernández Díaz.
El PSC, per la seva part, espera que l'espectacle sigui presidit per la normalitat i el respecte i no pel conflicte.
L'alcalde de Barcelona, Xavier Trias, ha assegurat que la decisió del Parlament té una "lògica aclaparadora" en la defensa dels animals.
Trias, qui ha admès que no és aficionat, ha destacat que la plaça de toros de la Monumental tenia cada vegada menys públic excepte quan ve José Tomás.
En aquest context, l'alcalde ha dit que la tasca que no es produeixin incidents a les portes de la plaça de toros la portaran a terme els Mossos d'Esquadra.
Els protaurins i els antitaurins no estan convençuts que les dues corrides d'aquest cap de setmana a la plaça Monumental de Barcelona siguin les últimes que se celebrin a Catalunya.
Els aficionats als toros esperen que el Tribunal Constitucional (TC) o la declaració de bé d'interès cultural permetin recuperar la festa properament.
Els animalistes temen que una decisió judicial o política a nivell estatal tombin la llei que el Parlament va aprovar l'estiu de l'any passat.
Aquest dissabte, en la penúltima corrida, s'hi va viure un ambient especial.
Pancartes amb lemes com "Stop toros" o "Això no és un art" donaven la benvinguda als aficionats.
Un reduït nombre d'antitaurins celebrava així la fi de la festa.
Els protaurins, en canvi, feien l'impossible per poder veure algun dels últims espectacles a la Monumental.
Els revenedors d'entrades estaven molt actius a la porta de la plaça.
La reduïda presència d'antitaurins va acabar sense cap incident i la forta presència policial no va evitar.
Era l'única opció per als aficionats que s'havien quedat sense passi per veure en directe l'actuació de Morante de la Puebla, El Juli i José Mari Manzanares, que torejaven per última vegada a la plaça.

Response: Aquest diumenge 25 podria ser l'última corrida de toros al Principat, després de la prohibició dels toros.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
Els i les artistes que formen part del programa de residències de creació ‘Cultura Resident’ de la Generalitat han iniciat els seus projectes de recerca, producció i mediació cultural a Castelló, Alacant i València.
Els primers a fer-ho van ser els residents de Castelló el passat 1 de setembre.
El Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana manté un acord de col·laboració amb el Ajuntament de Castelló i la Universitat Jaume I de Castelló per al desenvolupament de les residències de recerca al l Menador Espai Cultural de Castelló que acull les propostes d’Irene Gras, L’Estrident, Mar Reykjavik i Agustín Serisuelo.
El director del Consorci de Museus, José Luis Pérez Pont, la regidora de Cultura del Ajuntament de Castelló, Verónica Ruiz i la Vicerectora de cultura i relacions institucionals l’UJI, Carmen Lázaro, han visitat les instal·lacions per a conèixer de prop els projectes, acompanyats per la diputada de Cultura de la Diputació de Castelló, Ruth Sanz.
Pérez Pont ha assenyalat que “es compleix la tercera edició d’aquest programa de residències de creació de la Generalitat que, en només tres anys, ha creat una àmplia xarxa de col·laboracions que fomenten el desenvolupament dels projectes artístics en diferents contextos i en contacte amb la ciutadania, des de l’àmbit més pròxim, gràcies a la col·laboració amb institucions com el Ajuntament de Castelló o la Universitat Jaume I, fins a vinculacions de caràcter internacional amb altres programes de residències a Hèlsinki, Xile, Praga, Ginebra i Taipei”.
El director del Consorci de Museus ha mostrat la seua satisfacció per comprovar la bona marxa de les residències “que han tirat endavant malgrat les dificultats per la pandèmia, comptant amb totes les mesures de seguretat i higiene recomanades i amb un programa d’acompanyament i de trobades que combinen l’activitat presencial amb la virtual”.
Per a la regidora de Cultura, Verònica Ruiz, aquest projecte representa “una mostra dels assoliments que podem aconseguir gràcies a la col·laboració interinstitucional”.
L’edil ha remarcat que aquestes aliances entre institucions “multipliquen els recursos per a fer costat als sectors culturals en aquest moment crucial per al seu futur” i permeten “oferir més oportunitats a artistes com els i les que comparteixen ara aquest espai en el Menador, els qui també estem segurs que integraran la seva experiència a la ciutat en les obres que neixin d’aquesta residència”.
Irene Gras treballa en el seu projecte ‘Dones creadores a Castelló’, un treball que neix de la necessitat d’investigar i crear un arxiu de dones artistes relacionades amb la província de Castelló.
El projecte de La Estridente ‘La gota de leche.
Nodrizas y lactancias mercenarias’, és una recerca sobre les representacions visuals de les nodrisses, a partir de registres personals i documents privats de dones que van treballar a la Casa de Maternitat i Expòsits i La Inclusa de l’Hospital General de València, entre altres.
Per la seva part el projecte de Mar Reykjavik, ‘Mira si he corregut terres’, que es desenvoluparà al llarg de quatre mesos, és una peça escènica que recull un estudi de les tradicions; i ‘Espacio intermedio’ d’Agustín Serisuelo, és una recerca sobre la transformació del paisatge com a element cultural a partir dels terrenys erms i abandonats que es troben en la perifèria de la ciutat de Castelló.
Cultura Resident
‘Cultura Resident’ és el programa de residències de creació de la Generalitat que compleix amb aquesta la seva tercera edició sent més de 30 les i els artistes que han desenvolupat les seves obres en les convocatòries de producció, recerca i mediació cultural en la Comunitat Valenciana.
En total són més de 60 els i les creadores que s’han beneficiat dels diferents projectes de residències, sota el paraigua de ‘Cultura Resident’.
‘Cultura Resident’ és un projecte desenvolupat per la Direcció General de Cultura i Patrimoni i el Consorci de Museus, amb la finalitat d’impulsar la creació contemporània i enfortir el teixit cultural valencià facilitant temps, espai, acompanyament i recursos econòmics per al desenvolupament del seu treball.
Els residents comparteixen espai amb els i les creadores seleccionats en el programa CO_NET (Masha Wysocka, Mauro Fontana i Selen Botto) residències que compten també amb el suport del programa ‘Cultura Resident’.

Response: Els artistes del programa "Cultura Resident" inicien els seus projectes de recerca, producció i mediació cultural a Castelló.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
El jutjat d’instrucció número 13 de Barcelona ha confirmat que havia deixat d’investigar pels delictes de rebel·lió i sedició la quarantena d’acusats d’haver tingut alguna cosa a veure amb l’1-O i amb el procés d’independència, molts dels quals, alts càrrecs de la Generalitat.
La decisió del jutjat arribar després de més d’un any mantenint l’amenaça d’acusar-los d’aquests dos delictes.
Així ho han confirmat fonts de la defensa d’alguns dels investigats a VilaWeb.
La investigació ha avançat en paral·lel a la que porta el Tribunal Suprem espanyol, que va començar més tard, i ha alimentat la instrucció de Pablo Llarena amb dades obtingudes de manera irregular.
Durant tot aquest temps, des de començament del 2017, el jutge Juan Antonio Ramírez Sunyer ha anat citant desenes d’investigats per diversos delictes, entre els quals, rebel·lió, sedició, revelació de secrets, malversació, desobediència i prevaricació.
Ara l’acusació de rebel·lió i sedició la manté el Suprem contra els presos polítics, i l’Audiència espanyola contra el major Trapero i la intendent Laplana en el cas de sedició i de pertinença a organització criminal.
Després d’una instrucció voluble i que va començar amb una investigació sobre tots aquests delictes diferents, el jutge ha fet una interlocutòria d’incoació del sumari, en què diu que veu indicis de malversació, ‘entre més’.
Cal tenir en compte que per fer aquest pas d’incoar el sumari, el jutge ha de justificar que té sospites de delictes que superen nou anys de pena.
Amb la rebel·lió i la sedició n’hauria tingut prou, perquè impliquen penes de trenta anys i quinze, respectivament, però Ramírez només ha fet constar-hi el delicte de malversació, d’un màxim de vuit anys de pena.
Per a superar el llindar dels nou anys, diu que té proves fefaents que la quantitat defraudada seria de més de 250.000, cosa que és un agreujant.
Els advocats dels afectats van demanar un aclariment al jutge, perquè de cop i volta veien que havien desaparegut els delictes de rebel·lió i de sedició de la investigació.
I ara han rebut la resposta del jutge a l’aclariment: ‘De moment i malgrat que en el seu cas no correspondria la instrucció a aquest jutjat, no s’han observat indicis de participació en aquests delictes dels investigats fins ara en aquesta causa.’
És a dir, no tan sols diu que ara no veu indicis d’aquests delictes, sinó també que ell no seria el jutge competent per a investigar-los.
I això que ha estat mesos investigant els acusats i encarregant diligències a la Guàrdia Civil per la sospita que havien comès aquests delictes.
Una investigació irregular
Aquesta investigació neix arran d’una denúncia del partit ultradretà Vox contra Lluís Salvadó, Carles Viver i Pi-Sunyer, Carles Puigdemont, Carles Mundó, Oriol Junqueras i l’ex-jutge Santi Vidal, per unes declaracions de Vidal en què, entre més coses, deia que la Generalitat havia obtingut il·legalment les dades fiscals dels catalans.
El TSJC va desestimar l’admissió a tràmit d’aquella querella, però la va derivar al jutjat d’instrucció número 13 perquè decidís sobre els denunciats que no eren aforats, és a dir, Salvadó i Viver.
Ramírez Sunyer no en va dubtar i va acceptar la querella per rebel·lió, sedició –mesos més tard, aquests delictes es van imputar a una part del govern–, revelació de secrets, malversació, desobediència i prevaricació.
Si en un primer moment, les investigacions es feien arran de les declaracions de Santi Vidal, després es van investigar les estructures d’estat que suposadament es preparaven a l’Institut d’Estudis de l’Autogovern i, finalment, el jutge va centrar-se en el referèndum.
El mes de maig, la Guàrdia Civil va començar a citar a declarar càrrecs de l’administració, funcionaris i alts càrrecs de la Generalitat.
El jutge va negar qualsevol investigació del referèndum.
Un any després, va reconèixer que sí que l’investigava.
Més informació: 20-S: història dels abusos d’un magistrat a l’ombra

Response: El jutjat que portava el cas dels acusats de rebel·lió i sedició de l’1-O afirma que deixarà d’investigar el cas.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
Fines, cruixents i lleugeres.
Així són les neules, unes de les postres de Nadal més populars que hi ha: cada any en venem i en consumim milions!
Però poca gent sap que són una menja nadalenca molt antiga, que fa molts segles que gaudeix d’una estima especial i amb parentes escampades per tot Europa.
Voleu saber més coses d’aquestes postres amb arrels medievals?
Jaume I ja menjava neules
Expliquen les cròniques que Jaume I en va servir al banquet de Nadal que va oferir l’any 1267.
Hi havia més de cent convidats i, a més de neules, de postres també es van menjar pinyons i ametlles.
Això ens porta a pensar que són unes de les postres de Nadal més antigues que hi ha i que, pel cap baix, es remunten a l’edat mitjana.
En són bona prova les moltes receptes documentades als principals llibres de cuina medieval i el fet que també les esmentin autors tan dispars com ara Francesc Eiximenis a Com usar bé de beure e menjar, Ramon Llull a El llibre de les bèsties o Sant Vicent Ferrer en un dels seus sermons.
Unes postres molt populars del segle XIII ençà
A més, també són esmentades (juntament amb els torrons, el pollastre i els derivats del porc) en força cançons populars dels segles XIV i XV, segons les historiadores Carme Batlle i Teresa Vinyoles, autores de l’estudi ‘El menjar de Nadal a la Barcelona medieval‘.
És un senyal que eren una menja prou popular entre tots els estaments de la societat medieval.
És a dir, que no eren només de reis perquè és àmpliament documentat que al segle XIII les festes de Nadal ja se celebraven amb àpats extraordinaris.
Neules planes?
Però les neules que van menjar Jaume I i els seus convidats eren una mica diferents de les actuals.
L’historiador de la cuina Jaume Fàbrega explica en el seu bloc que originalment eren planes.
Això vol dir que no es van començar a menjar cargolades després d’uns quants segles i que llavors tenien una forma semblant a una hòstia consagrada o al pa d’àngel.
Eren fetes amb un neuler, una planxa molt pesada, i se solia decorar la fina superfície amb relleus diversos, que podien representar escuts, emblemes, frases…
Sucar les neules al cava, sí o no?
Fàbrega també explica que un costum molt estès al Nadal medieval era sucar les neules amb piment, un vi dolç aromatitzat que era una de les begudes més apreciades de la cuina medieval catalana.
Es podia fer tant amb vi blanc com negre i a l’hivern se solia prendre calent.
Entre els ingredients que hi afegien hi ha mel, pebre, romaní, canyella, clavell d’espècia i nou moscada.
Per tant, si sou de sucar les neules amb cava, penseu que és un costum que ve de molt antic.
Les neules i les seves cosines europees
Les neules són molt apreciades, però no són pas una recepta exclusiva dels territoris de parla catalana: Jaume Fàbrega fa un recompte de tot de neules i derivats que es mengen pels volts de Nadal en uns quants indrets d’Europa.
A més, en força més encara perviuen exemplars que s’assemblen a les medievals, és a dir, plans i amb algun relleu, com ara els Bretzeli suïssos, els wafers anglesos, els Waffeln alemanys, els wafels neerlandesos, els vafler noruecs, els våfflor suecs…
Les de paper, una altra mena de neules
Per Nadal en moltes esglésies de Mallorca perviu el costum de guarnir l’altar amb garlandes de paper que també s’anomenen ‘neules’.
El més tradicional, tal com explica l’etnòleg Gustau Molas en aquesta entrada al bloc del Fes-ta-festa, és que la Sibil·la, quan ha acabat el cant, talli amb l’espasa el fil que les subjecta i que s’escampin per terra.
Antigament aquestes neules eren de veritat (comestibles) i la gentada se solia precipitar davant l’altar a recollir-les.
Molas afegeix que és un costum documentat àmpliament a tot el país del segle XIV ençà i que segurament era una mena d’estrena popular.

Response: Les neules són unes postres nadalenques amb arrels medievals, ja que Jaume I ja les menjava.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
L'equip de govern de la Paeria ha portat a la fiscalia i a l'Oficina Antifrau documentació sobre la gestió del Club Banyetes perquè s'investiguin possibles delictes de corrupció.
La regidora Elena Ferré ha explicat que les sospites sobre la gestió d'aquest club infantil creat al 2006 des de l'Ajuntament es basen en delites de tràfic d'influències, apropiació indeguda de la marca del 'Club Banyetes' i també extorsió o suborn.
Segons Ferré, l'impulsor i responsable del club durant els primers anys, Jesús Costa, hauria rebut entre 2006 i 2019, 810.401,05 euros "de les arques municipals".
Així mateix, es creu que "no va actuar sol" i per això la Paeria vol que "s'investiguin i aclareixin totes les responsabilitats polítiques".
Segons la regidora de Participació i Lluita contra la Corrupció, Elena Ferré, el club acumula un seguit "d'irregularitats" que poden ser delictives i per això s'ha registrat una denuncia al ministeri fiscal perquè es puguin investigar i aclarir qualsevol sospita de "corrupció en l'àmbit de l'administració pública".
En concret, l'equip de govern de la Paeria creu que s'han comès delictes de tràfic d'influències per obtenir un lloc de treball creat específicament el juliol de 2005 a la Paeria des del qual es va gestionar la creació del club.
La persona que va ocupar aquest lloc de gestió és el creador del 'Banyetes', Jesús Costa, de qui ara el nou equip de govern creu que és responsable d'una apropiació indeguda de la marca 'Club Banyetes'.
Segons Ferré, després d'ocupar aquest lloc d'empleat públic, Costa va continuar realitzant la tasca del club des de la gerència de la Fundació del Paisatge Urbà i també la Fundació del Teatre de la Llotja.
En aquest sentit, estimen que des del 2006 fins al 2019, el responsable del club ha rebut 810.401,05 euros de les arques públiques municipals.
Aquests sortirien dels dos primers anys que va fer-se càrrec del club, del que va rebre de les fundacions on es va fer càrrec de la gerència, i dels diners que demanava a través de l'explotació de la marca del club ja que cada vegada que es volia fer servir per explotar-la "exigia 42.000 euros anuals", a l'única empresa adjudicatària del contracte, la qual cosa, segons Ferré, podria ser un possible delicte "d'extorsió o suborn".
Ferré també ha remarcat que estan convençuts que Costa "no va actuar sol" i per això volen que s'investiguin i aclareixin totes les "responsabilitats polítiques que han permès autoritzar o impulsar les actuacions que ara es reproven".
En aquest sentit, la regidora del Comú ha recordat que han entrat a la Paeria per "aixecar catifes, posar negre sobre blanc i endreçar i denunciar dins i fora les irregularitats".
És per això, que ha justificat haver posat a les mans de la justícia tota la documentació de que disposa l'Ajuntament sobre el cas.
La primera tinent d'alcalde de la Paeria, Jordina Freixanet, ha volgut deixar clar que el nou equip de govern té molts projectes per als nens i nenes de la ciutat que permeten mantenir un sentiment de pertinença a Lleida i promoguin l'esport i la cultura als espais lliures, tal i com es portava fent des del Club Banyetes.
Això no obstant, ha matisat que es repensarà l'oferta dels clubs infantils de la ciutat.
Segons Freixanet, cada setmana els arriben nous expedients en relació a la gestió dels anteriors equips del govern del PSC, però per "poder dilucidar amb criteri i objectivitat cal revisar-los, demanar opinió jurídica i tècnica i després decidir el que fer".
Freixanet ha avisat que aquest n serà el darrer cas que es porti al davant de la justícia i ha assenyalat que estan estudiant i fiscalitzant tot el que els arriba a les mans.
Fa tot just una setmana es va fer públic que el nou equip de govern de la Paeria, format per ERC, JxCat i el Comú, no renovaria el contracte al Club Banyetes pel seu elevat cost de gestió, 286.000 euros anuals, i també per la "pèrdua del projecte educatiu" pel qual havia estat pensat.
El Club Banyetes es va impulsar a través d'un personatge, el 'Banyetes' que tenia forma de cargol i que participava i organitzava nombrosos esdeveniments i activitats infantils com la tornada al col·legi, la Batalla de Flors, la rua de Carnaval o Sant Jordi.
El Club també tenia un programa a Lleida TV i compta amb més de 16.000 socis.

Response: L’equip de la Paeria denuncia a la Fiscalia la gestió del Club Banyetes per la sospita de possible corrupció.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
Òmnium Cultural celebra aquest dissabte la que ha definit com l'assemblea "més trista".
L'entitat fa el cor fort i aprovarà en aquesta trobada un pla estratègic que tindrà com a un dels principals pilars "ampliar la majoria" a favor de la República anant "molt més enllà de l'independentisme".
"Hem constatat que hi ha una majoria a favor de la República, però cal que sigui més sòlida i més àmplia, així com blindar-nos contra el 155", ha argumentat Mauri.
Un plantejament que coincideix amb el d'un dels aspirants a liderar l'ANC, David Minoves, president del CIEMEN, que considera que l'ANC hauria de guanyar "transversalitat", eixamplar la seva base i no supeditar-se a la voluntat dels partits.
Minoves competirà amb, entre d'altres, la candidatura del cap de premsa de l'entitat, Adrià Alsina, que aposta per un "apoderament" com el de l'1 d'octubre per implementar la República.
Marcel Mauri: "Hem constatat que hi ha una majoria a favor de la República, però cal que sigui més sòlida i més àmplia, així com blindar-nos contra el 155"
I és que tant Òmnium com l'ANC són conscients que la voluntat de Junts per Catalunya i ERC no és que aquesta legislatura sigui de "desobediència", com sí demana la CUP.
Sobretot després d'haver constatat el fracàs del full de ruta de 18 mesos per la repressió de l'Estat, la manca de capacitat per donar-hi resposta, els empresonaments i el 47% de suport que té l'independentisme malgrat haver estat capaç de mantenir la majoria absoluta en escons.
El pla de treball per aquest any
El pla de treball d'Òmnium, de caràcter anual, recull un total de 10 objectius.
L'entitat aposta per un "projecte catalanista que ha de ser transversal, realista, inclusiu i transparent" i actuar com una mena de "think tank" per aconseguir aquesta fita.
Plantegen, de fet, crear un "equip professional de perfil acadèmic amb col·laboradors experts" per treballar en aquest sentit.
També aposten per seguir treballant pel creixement del suport a l'independentisme per "incrementar la majoria social a partir de compartir els valors que promou l'entitat, valors republicans", així com seguir sent "un agent mobilitzador a favor de la democràcia, els drets civils i l'alliberament nacional" per les vies pacífiques, democràtiques i no-violentes i amb la "màxima transversalitat".
I és que, anar més enllà de l'independentisme per ampliar el suport republicà és el principal objectiu que es fixa l'entitat.
"Promoure la creació d’un imaginari compartit de país que no sigui el reflex del sobiranisme sinó que vagi molt més enllà i sigui fruit del treball col·lectiu i d’igual a igual amb els sectors no independentistes", recull un dels objectius del pla de treball.
L'entitat considera que cal construir un "nou relat de país sincer, ampli, compartit" que representi una majoria de la ciutadania que vagi "molt més enllà de l'independentisme per recollir els valors republicans", un postulat amb el qual es busca capacitat per interpel·lar els "comuns" i, fins i tot, sectors del PSC.
Òmnium també impulsarà campanyes de comunicació per reivindicar "la manca de drets i llibertats" a l'estat espanyol i de mobilització en defensa de les institucions catalanes.
Destaquen la importància de Som Escola com a "punt de trobada del gran consens" al voltant del model d'escola pública catalana.
I és que, més enllà de la República, l'entitat busca potenciar fronts socials i culturals.
Durant l'assemblea, s'ha llegit una carta que Jordi Cuixart ha adreçat als socis de l'entitat.
"Recordem que som Òmnium i el nostre objectiu sempre ha estat el de cosir i recosir.
Abraceu la llibertat i no la deixeu mai més.
El millor llegat pels nostres fills", recull la missiva en la línia del pla estratègic d'eixamplar majories.
Cuixart insta Òmnium a obrir-se a la societat a aprofitar el context de presos polítics "com a palanca democràtica i de denúncia permanent" que està posant en risc els drets i llibertats fonamentals.
"Siguem ambiciosos; cap retret i tota l'empatia", conclou la carta.
Una "vulneració flagrant" dels drets dels presos
Just abans de l'assemblea, Mauri ha fet referència a la decisió del jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena d'impedir la investidura de Jordi Sànchez.
"Estan empresonats injustament i ho seguirem denunciant.
El govern de l'estat espanyol està utilitzant les institucions per impedir la normalitat democràtica i això ens situa en l'excepcionalitat", ha denunciat el vicepresident d'Òmnium, que considera que la "vulneració flagrant" de drets fonamentals que s'està produint hauria de fer "avergonyir" tots els ciutadans de Catalunya, d'Espanya i d'Europa.
"L'estat espanyol acceptarà el resultat de les eleccions del 21 de desembre?
Hem de poder escollir lliurement un president", ha insistit.
L'assemblea d'Òmnium, que celebra haver arribat als 100.000 socis, ha arrencat amb l'assistència de 800 persones -l'any passat van ser uns 300- i un clam unànime: "Llibertat, llibertat, llibertat".
Mauri ha insistit que, en els pròxims mesos, que aventura difícils, no deixaran de denunciar-ho, de la mateixa manera que seguiran treballant per "avançar" cap a la República i la defensa de la cultura, la llengua, la cohesió social i els drets civils.

Response: Òmnium Cultural aprovarà un pla per ampliar la majoria a favor de la República i eixamplar la seva base.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
El grup dels Verds-ALE al parlament europeu ha fet públic un estudi que detalla com la multinacional BASF ha utilitzat estratgemes fiscals per a evitar de pagar gairebé mil milions d’euros en imposts durant cinc anys, entre el 2010 i el 2014, ambdós inclosos.
Diu el document que BASF ha fet servir ‘estratègies fiscals agressives’ que s’aprofiten dels desajusts en els sistemes fiscals estatals per mirar d’explotar llacunes o bé aprofitar incentius disponibles en alguns estats com ara Bèlgica, Malta, els Països Baixos i Suïssa.
Segons l’informe, BASF ha evitat de pagar 923 milions d’euros.
El text, al qual ha tingut accés VilaWeb i que ha difós en català alhora que ho han fet Público a Espanya, Le Monde a França, The Guardian al Regne Unit i Süddeustche Zeitung a Alemanya, ha estat elaborat per Marc Auerbach, professor de la Ohio State University, i recull unes quantes d’aquestes ‘estratègies agressives’ que va utilitzar la multinacional.
Per exemple, segons el document, BASF va utilitzar una xarxa de societats de cartera neerlandeses per evitar l’impost alemany de la renda sobre els dividends.
I així va evitar de pagar 73,3 milions d’euros.
O va explotar l’exempció ‘excessivament generosa’ en les participacions dels Països Baixos per evitar de pagar 177,9 milions en imposts sobre els ingressos generats pels ‘préstecs híbrids’ entre empreses del mateix grup.
Mitjançant el ‘holding’ BASF NederlandBV, sembla que el grup es va beneficiar d’unes taxes fiscals extremadament baixes i així va evitar de pagar, només a través dels beneficis que va trobar en la fiscalitat dels Països Baixos, més de tres-cents milions d’euros.
Un altre exemple: beneficiant-se de l’anomenada ‘Innovation Box’ neerlandesa, BASF va tributar al 5% la propietat intel·lectual, i no al 25% normatiu dels Països Baixos.
BASF també recorre a les escletxes en la fiscalitat de Malta, on el grup té una filial que fa préstecs per valor de cinc mil milions d’euros en actius a unes altres filials repartides per diversos llocs del planeta.
A Malta, aquesta filial es beneficia d’un règim fiscal preferent pel qual acaba pagant entre una sisena part i una setena part del que hauria de pagar en taxes.
També va utilitzar, sempre entre el període 2010-2014, uns acords fiscals a Bèlgica que li van permetre d’evitar imposts sobre els beneficis derivats de les operacions de les filials arreu del món.
L’informe acusa BASF d’haver fet pressió per combatre els esforços de la Comissió Europea i de l’OCDE per combatre justament les maniobres per eludir el pagament d’imposts per part de grans companyies.
I posa l’exemple de l’oposició de la multinacional a una mesura que va impulsar el parlament alemany per a forçar les empreses a revelar els seus comptes en cada estat justament per evitar l’elusió fiscal.
Amb dades del 2015, BASF és implantada en més de vuitanta països, i compta amb 112.000 treballadors.
La seva activitat abraça molts sectors de la indústria química i dels plàstics: la nutrició, la farmàcia, els cosmètics, els pesticides, els materials de construcció…
Per una base imposable comuna
D’aquest informe, n’han parlat els eurodiputats Ernest Maragall i Ernest Urtasun, tots dos membres de la comissió d’investigació del parlament europeu sobre els papers de Panamà.
‘Aquest informe revela l’extraordinària magnitud de l’elusió i evasió fiscals de les grans corporacions: gairebé mil milions només de l’alemanya BASF.
Les grans empreses esquiven el pagament dels impostos que tots necessitem per finançar els serveis i la infrastructura necessària i no ens podem quedar plegats de braços’, ha dit Urtasun.
Maragall ha afegit: ‘Insistim que el rellançament de la proposta per a una base imposable comuna consolidada de l’impost sobre societats per part de la Comissió és un pas molt important, perquè amb aquest element sí que es podria posar fi al gran engany legal, que és considerar que les filials de la mateixa multinacional són entitats completament independents.’
Consulteu ací el document íntegre:
El document vegeu el PDF

Response: La multinacional BASF ha utilitzat estratagemes fiscals per evitar pagar gairebé mil milions d’euros en impostos.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
En una carta conjunta aquest dissabte a Vilaweb i 'El Punt Avui', els nou dirigents independentistes empresonats –Dolors Bassa, Jordi Cuixart, Carme Forcadell, Joaquim Forn, Oriol Junqueras, Raül Romeva, Josep Rull, Jordi Sànchez, Jordi Turull- fan una crida a la serenor i la fermesa.
"De la mateixa manera que podem entendre la necessitat d'esbravar la impotència també hem de dir clarament que això, lluny d'afavorir la nostra causa, la perjudicaria, igual que també perjudicaria els objectius polítics del país que volem i pels quals som aquí empresonats pendents d'un judici polític", escriuen.
Asseguren també que afronten el judici al Tribunal Suprem amb "plena consciència i responsabilitat" i que quan declarin mantindran "el cap ben alt".
"No renunciarem, no capitularem, no ens rendirem", afirmen.
A l'article, els presos argumenten que ser a les portes del judici de l'1-O "vol la màxim a fermesa" per part seva i també "tota la serenor".
"I també la vol de vosaltres, de tots els qui esteu al nostre costat, dels qui ens veniu a veure de fora la presó estant, dels qui ens escriviu, dels qui us manifesteu, dels qui assistiu a sopars grocs, dels qui ens teniu, en definitiva, presents i heu fet des del primer dia de la nostra injusta situació la vostra causa i també la vostra lluita", apunten en ple debat sobre la reunió del Consell de Ministres divendres vinent a Barcelona i sobre les mobilitzacions de protesta.
Els nous dirigents presos diuen que comprenen "la impotència que provoca tanta injustícia" a una part de la ciutadania i que algunes veus defensin obrir les presons.
"Però de la mateixa manera que podem entendre la necessitat d'esbravar la impotència també hem de dir clarament que això, lluny d'afavorir la nostra causa, la perjudicaria, igual que també perjudicaria els objectius polítics del país que volem i pels quals som aquí empresonats pendents d'un judici polític", alerten.
En aquest context, Bassa, Cuixart, Forcadell, Forn, Junqueras, Romeva, Rull, Sànchez i Turull avisen també que "la repressió busca desestabilitzar i dividir" el sobiranisme: "No hem de permetre, la riquesa del sobiranisme és la seva pluralitat i aquí rau també la seva força".
I per aquest motiu apel·len a la "unitat estratègica granítica", respectuosa i generosa, detallen, com a eina per "superar els embats de l'estat espanyol".
El judici
Els nou dirigents afirmen també que afronten el judici "amb plena consciència i responsabilitat" i es reivindiquen innocents.
"I és aquesta plena convicció d'innocència la font de la nostra serenor i de la nostra ambició de situar el judici com una gran oportunitat per denunciar les arbitrarietats i la vulneració dels drets civils i llibertats ciutadanes", apunten.
A les portes del judici, asseguren també que parlaran "clar" davant dels magistrats.
"Despullarem el llast de mentides i oprobi que acompanya el nostre captiveri i la volguda inconsistència de les acusacions que se'ns formulen, construïdes sobre els fonaments de la venjança i l'escarment en aquesta causa contra el sobiranisme en el seu conjunt, de la qual nosaltres en som la part més visible", argumenten.
"Ens podran condemnar, perquè tenen la força; [...] el que mai no podran demostrar és que la seva condemna sigui justa i estigui suportada per fets i proves", afirmen en denunciar una causa política i que les acusacions "no s'aguanten de cap de les maneres".
Per tot plegat afronten el judici com una "oportunitat" per al sobiranisme i la defensa "dels drets civils i polítics" i hi veuen un "mirall" per als poders de l'Estat, "en particular el judicial".
"Potser ells podran suportar el que vegin, a fi de comptes ja hi estan acostumats, però el que tot el món descobrirà és la fallida de la democràcia a Espanya, la justícia de les nostres reivindicacions i la legitimitat de les nostres ambicions polítiques", conclouen els dirigents presos, de forma preventiva als centres de Mas d'Enric, Puig de les Basses i Lledoners.

Response: Els presos polítics demanen serenor i fermesa a través d’una carta i afronten el judici amb consciència i responsabilitat.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
Un equip multidisciplinari de l'Hospital Trueta de Girona ha realitzat amb èxit una intervenció pionera a l'Estat.
El pacient, de 47 anys, tenia un tumor "inextirpable" al pàncrees que ja li havien intentat operar abans sense èxit en un altre centre.
El tumor li afectava el tronc celíac, l'artèria que porta la sang al fetge, l'estómac i la melsa.
L'èxit de l'operació rau en què, prèviament, el pacient s'ha sotmès a un tractament de quimioteràpia i radioteràpia que li ha reduït el tumor.
A més, s'ha aconseguit taponar el tronc celíac per tal que la sang arribi als òrgans a través d'altres artèries.
Això ha permès extirpar completament el tumor.
El pacient va estar ingressat només cinc dies i ja fa vida normal.
Els tumors de pàncrees són dels més agressius que hi ha. Quan es diagnostiquen, només un 10% es poden operar i, d'aquests, passat cinc anys només estan vius el 15% dels pacients operats.
El pàncrees està situat en una cruïlla molt important on conflueixen venes i artèries que comuniquen amb òrgans vitals com el fetge, l'estómac o la melsa.
Per això, els tumors que apareixen al pàncrees ràpidament envaeixen aquestes estructures vitals i són molt difícils d'extirpar.
Alberto Márquez, un veí de Figueres de 47 anys, va saber fa un any que tenia un tumor al pàncrees.
Primer el van intentar operar a un altre centre però no van poder-li extirpar perquè el tumor afectava ja el tronc celíac, que és l'artèria més important de l'abdomen i que porta la sang al fetge, l'estomac i la melsa.
Quan va arribar a l'hospital Josep Trueta la seva esperança de vida era només de sis mesos.
Del cas de l'Alberto se n'ha fet càrrec un equip multidisciplinari format per cirurgians, oncòlegs radioteràpics, oncòlegs mèdics i radiòlegs vasculars.
"La cirurgia no ha millorat els resultats de curació en els darrers 15 anys, per això cal treballar junts i coordinadament des d'un comitè d'experts que prengui les decisions conjuntament i dissenyi una estratègia", defensa el doctor Joan Figueras, el cirurgià que ha operat l'Alberto.
Aquest equip va decidir, primer, intentar reduir la mida del tumor del pacient a través de tractaments de quimioteràpia i radioteràpia.
Aquest tractament va començar el novembre passat i va donar bons resultats.
"Es tractava d'un pacient amb bon estat general de salut i se li va oferir aquest tractament, que va donar bons resultats i va estabilitzar la malaltia", ha explicat la doctora Carmen Auñón, oncòloga radioteràpica.
A continuació, l'estratègia dissenyada per l'equip mèdic passava per "tapar" el tronc celíac (del que surten les artèries que van a l'estómac, el fetge i la melsa) per tal de produir una hipertròfia en aquestes artèries i fer que la sang arribi als òrgans a través d'una circulació alternativa.
Això va fer que l'equip de cirurgia pogués extirpar el tumor sencer sense danyar cap òrgan vital.
Cinc dies d'hospitalització i vida normal
A l'Alberto Márquez el van operar el 15 de juny i només va estar ingressat cinc dies.
Ara, ni un mes després, reconeix que fa vida normal, que menja de tot, que es troba molt bé i s'ha pogut reincorporar a la feina.
A més, no ha de seguir cap tractament.
"Si no m'haguessin operat estaria mort, em van dir que no arribaria als 50 anys i cada vegada que em visitaven em retallaven l'esperança de vida fins que vaig arribar al Trueta i sóc testimoni de que continuo viu", ha manifestat.
L'Alberto reconeix que està profundament agraït a l'equip mèdic que l'ha tractat i ha destacat que aquesta operació no li volien fer enlloc més ni de l'estat espanyol ni de l'estranger.
"A vegades no som conscients que just al costat de casa tenim metges d'aquest nivell", ha reivindicat.
Una esperança per als malalts de càncer de pàncrees
El cas de l'Alberto Márquez obre una finestra a l'esperança dels malalts de càncer de pàncrees, un dels més agressius i amb una mortalitat més alta.
El cirurgià Joan Figueras ha subratllat que el camí a seguir és el del treball coordinat entre els diferents especialistes.
Segons Figueras, ara només es poden operar el 10% dels càncers de pàncrees i, dels pacients operats, només el 15% sobreviu passats cinc anys.
Ara, amb aquesta via de tractament, espera poder arribar a una supervivència del 35%.
"Aquest cas ens obre noves esperances per als malalts que d'entrada no són extirpables, s'ha demostrat que si es fa un tractament complementari disminueix el tumor, millora pronòstic i es pot extirpar", ha detallat.
Figueras recorda que, en el cas del tumor de pàncrees, l'únic tractament que garanteix la supervivència del pacient més enllà dels cinc anys és l'extirpació.
Tot i l'èxit de la intervenció, Figueras reconeix que el càncer és "imprevisible" i que no poden saber si el tumor -tot i haver-lo extirpat completament- es tornarà a reproduir.

Response: Aconsegueixen extirpar un tumor inextirpable de pàncrees a l'Hospital Trueta de Girona i el pacient ja fa vida normal.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
Amb motiu del Dia Internacional de l’Orgull LGTBI –lèsbic, gai, transsexual, bisexual i intersexual-, el dissabte 27 de juny se celebraran dues manifestacions paral·leles a la ciutat de Barcelona, amb només mitja hora de diferència.
Totes dues convocatòries –la de la Comissió Unitària 28 de Juny i la Pride Barcelona- neixen de la mateixa lluita, si bé el seu plantejament a l’hora de reivindicar-la varia substancialment.
Eugeni Rodríguez, president de l’Observatori contra l’Homofòbia i Portaveu del Front d’Alliberament Gai de Catalunya (FAGC), és també un dels integrants de la Comissió Unitària 28 de Juny.
Aquesta plataforma, que aglutina un ampli ventall d’organitzacions, impulsa des de fa 20 anys una de les dues manifestacions que tenen lloc el cap de setmana del 28 de juny, data assenyalada en honor als fets d’Stonewall del 1969.
El primer Orgull post llei contra la LGTBIfòbia
Amb el lema “El meu cos és un camp de batalla”, aquesta marxa tindrà un tarannà eminentment reivindicatiu i enguany, denunciarà sobretot que se segueixin excloent les dones lesbianes i bisexuals dels tractaments de reproducció assistida.
Com ja és habitual, per descentralitzar la protesta i reforçar el seu caràcter català, divendres 26 hi ha convocada una primera manifestació a Blanes, a les vuit del vespre.
La de Barcelona començarà a les 18.30 de dissabte a la Plaça Universitat i el recorregut clourà a plaça Sant Jaume, “allà on hi ha el poder”, apunta l’activista.
I és que vuit mesos després que s’aprovés al Parlament de Catalunya la Llei contra la LGTBIfòbia, les diferents associacions es queixen que aquesta no s’ha acabat d’implementar en tots els seus àmbits d’actuació.
Hi ha, de fet, moltes altres qüestions no resoltes i la convocatòria paral·lela, la Pride Barcelona, també ha posat l’accent en una d’elles: el bulling contra el col·lectiu.
Per denunciar-lo han fet servir la consigna “Stop bulling LGTBI.
Ni a l’escola ni enlloc”.
Interessos empresarials?
Les discrepàncies entre les dues organitzacions rauen sobretot en una qüestió més de forma que de fons.
Joan Igual, director de Pride Barcelona, matisa aquesta perspectiva explicant que de l’esdeveniment hi participen 34 entitats “i són elles les que prenen les decisions i decideixen el seu contingut”.
“Les empreses són les nostres sòcies i fem que en formin part sense que determinin el programa”, explica, destacant també que tots els acords són traslladats a la patronal, l’ACEGAL, que és la que signa el projecte.
"De la visibilitat en fem la punta de llança"
L’aposta principal d’aquesta convocatòria ha estat històricament la visibilització i per aquesta raó opten per un format de desfilada.
“És la nostra prioritat perquè volem tenir presència a quants més mitjans millor i entrar a totes les cases”, afirma Joan Igual, “d’això en fem la punta de llança”.
L’objectiu subjacent a la Pride Barcelona és posicionar la ciutat a nivell internacional i per aconseguir-ho, hi inverteixen molt temps, molts recursos i compten amb un equip de professionals de la comunicació que hi treballa tot l’any de manera gratuïta.
L’existència de les dues convocatòries ha catapultat la presència del col·lectiu LGTBI als mitjans de comunicació.
Així ho valora el director de Pride Barcelona, qui recorda que el divorci entre les dues organitzacions es va produir l’any 2000, quan un grup de persones que denunciaven tot el negoci que s’havia creat al voltant del col·lectiu va impedir l’entrada de les carrosses a la plaça Sant Jaume.
“Faltaria més que nosaltres mateixos no poguéssim muntar aquests negocis!”, clama Igual.
Punts de confluència
En qualsevol cas i malgrat les discrepàncies, els representants asseguren que existeix respecte envers els dos projectes i s’intenta evitar la confrontació.
Fins i tot, les entitats que participen de la Pride han acordat canviar la data de la manifestació de cara l’any vinent, perquè no se solapin les dues convocatòries.
“Al final la lluita és la mateixa i es conflueix en molts punts", conclou Joan Igual, "en definitiva, el que tots perseguim és la normalització”.
Galeries de fotos

Response: Se celebraran dues manifestacions a Barcelona el dia de l’Orgull LGTBI que defensen coses lleugerament diferents.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
'Lluís Llach.
Com un arbre nu' s'aproxima al centre Arts Santa Mònica als paisatges personal i artístic del músic de Verges amb motiu dels 50 anys de carrera.
Ho fa a través de la mirada de Lluís Danès, l'escenògraf que ha dissenyat una exposició multisensorial que evoca l'imaginari de Llach en vuit ambients que abracen l'espectador un dels quals permet veure una imatge en 3D de l'artista mentre toca al piano la cançó.
Titulats amb noms de cançons del cantant els espais de l'exposició evoquen la discografia de Llach, la trajectòria musical, els referents vitals i artístics, la relació amb els poetes, l'imaginari del seu cançoner o el recorregut creatiu més enllà de la música.
Danés afirma que l'exposició és "un acte d'amor" cap a Llach.
"Soc admirador del Lluís de tota la vida, i fa tretze anys que vam començar a col·laborar.
Hem fet de tot junts, però em faltava fer una exposició.
Per mi és un acte d'amor i un plaer", ha destacat Lluís Danés aquest dijous abans de la inauguració.
L'escenògraf ha explicat que ha plantejat la mostra "com un viatge a través dels objectes i els territoris que evoquen moltes de les seves cançons", i no pas com una exposició cronològica per bé que estigui "molt ben documentada".
Els seus són uns paisatges que sempre l'han atret com a escenògraf, ha confessat, i sense els quals molta de la seva escenografia "no hi hagués estat".
"Soc fan d'en Lluís.
De fet, diria que només soc fan del Lluís; no tinc altres mites", ha confessat finalment Danés.
En efecte no es tracta en d'un recorregut cronològic ni retrospectiu de la seva obra, sinó una invitació als visitants a endinsar-se en els paisatges personals de l'artista.
L'exposició inclou diversos àmbits, cadascun dels quals porta per títol el nom d'una cançó però sense que aquesta en sigui la protagonista (amb excepció de l''Estaca', una sala amb les múltiples traduccions de la cèlebre cançó de Llach adossades –lletra i música- a grans estaques clavades al terra).
L'origen de l'exposició es remunta a l'any 2016, un any abans que Llach complís els 50 anys de trajectòria, segons ha recordat el director editorial del Grup Enderrock, Lluís Gendrau.
Impulsors de la idea, Enderrock van sumar el suport dels ajuntaments de Porrera i Verges i finalment del departament de Cultura.
Es va decidir aleshores dedicar-li una exposició a l'Arts Santa Mònica, un espai que els últims anys ja ha homenatjat d'aquesta manera a Serrat, Raimon, el pop català o el Grup de Folk.
Lluís Llach ha deixat "fer amb llibertat total" als organitzadors perquè ideessin l'exposició que volguessin, ha dit Gendrau, sempre i quant no el fessin participar, "perquè no li agraden els homenatges".
L'altra condició que va posar Llach va ser que la mostra no s'inaugurés mentre ell era diputat al Parlament de Catalunya.
Els 'paisatges' de l'exposició
A 'Amor particular' s'hi poden reviure els concerts mítics que ha fet al llarg de la seva trajectòria; a 'L'estaca' també es coneixen alguns dels secrets de la cançó, com va lluitar contra la dictadura franquista; a 'El cafè antic' s'hi troben els poetes que ha cantat Lluís Llach, amb un espai especial per a Miquel Martí i Pol; a 'Viatge a Itaca', l'exposició descobreix algunes de les persones que han guiat la vida musical del cantant de Verges; a 'Alè' es proposa un recorregut sonor i visual per l'interior de les cançons; i a 'Rar' es recupera un Llach diferent, que s'endinsa en altres disciplines artístiques que no són les pròpies d'un cantautor.
Un altre àmbit repassa la discografia completa del músic i, finalment, hi ha un espai interactiu en el qual el visitant troba un Llach fet en realitat virtual tocant al piano 'Com un arbre nu'.
Es tracta d'una experiència immersiva amb una tecnologia pionera a Europa desenvolupada per l'empresa catalana Labsid, i que només s'havia aplicat fins ara per recrear la imatge de Leo Messi, David Bowie o Chaka Khan.

Response: Al centre Arts Santa Mònica, Lluís Danès presentarà els paisatges personals de Lluís Llach per motiu dels 50 anys.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
"El fet ens sembla una barbaritat, però també seria una barbaritat que algú acabés davant d'un jutge per la crema d'un ninot".
Així ha valorat el candidat efectiu d'ERC a les eleccions del 28 d'abril, Gabriel Rufián, la crema i simulació d'afusellament d'un ninot de Carles Puigdemont al poble de Coripe, Sevilla.
En tot cas, Rufián ha emplaçat a reflexionar sobre què hagués passat si la crema del ninot s'hagués fet a Catalunya amb la figura de Pablo Casado o Albert Rivera.
"Estaríem tots camí de l'Audiència Nacional", ha argumentat, tot afegint que cal denunciar aquesta "salvatjada" però tenint present que la llibertat d'expressió és "sagrada".
Junts per Catalunya va anunciar ahir que pensava presentar una denúncia davant la Fiscalia.
Una "llei d'emergència democràtica"
Precisament aquest dilluns, els republicans han presentat davant de la conselleria d'Economia, escenari de la manifestació del 20 de setembre del 2017, el que han batejat com una "llei d'emergència democràtica", una bateria de mesures legislatives destinades a "garantir el reconeixement i la protecció" dels drets civils, socials i polítics.
Entre els 13 punts que plantegen, hi ha: la penalització de l'enaltiment del franquisme i el feixisme, la despenalització de les injúries a la Corona i ultratges a Espanya, la derogació de la llei mordassa, l'eliminació de les devolucions en calents i treure les concertines de la valla de Ceuta i Melilla, la derogació de la presó permanent revisable, la despenalització del dret de vaga, la recuperació de la justícia universal i la derogació de la reforma del Tribunal Constitucional aprovada pel PP.
"Volen interpel·lar tothom, però sobretot aquesta llei interpel·la el PSOE.
És una oportunitat enorme per dignificar la democràcia i la llibertat i per ser un partit de fiar i d'esquerres.
Segurament no ho faran i quedarà retratat", ha dit Rufián, que ha admès les poques expectatives que té de què els socialistes donin suport a aquesta llei que els republicans s'han compromès a presentar al Congrés.
30.000 euros per un tuit sobre un exministre de Franco
Precisament aquest dilluns Rufián havia d'afrontar un judici per un tuit que va fer fa un any recordant que el 2 de març de 1974 a Salvador Puig Antich "li van trencar el coll amb un garrot vil" i que qui va signar la seva sentència de mort va ser José Utrera Molina, exministre de Franco.
"Les clavegueres de l'Estat es mantenen des del franquisme legitimades per la permanent impunitat", ha denunciat Rufián, que ha assenyalat "l'espionatge i persecució a la dissidència política" que es fa des del ministeri de l'Interior.
"S'han dut a terme reformes legislatives per legalitzar els abusos policials i les violacions de drets que ens encaminen cap a un estat repressiu i repressor", ha lamentat.
Les reaccions del PSC i de Ciutadans sobre el ninot cremat a Coripe
La cap de llista del PSC al 28-A, Meritxell Batet, ha condemnat també la simulació de l'afusellament i crema de Puigdemont a Coripe, uns fets que ha descrit "en absolut adequats".
Ara bé, ha afegit que aquesta és "una tradició" que "pot agradar més o menys" i ha considerat que "especialment en campanya cal tenir una cura extrema" i que "mereix una condemna".
"Podríem començar a parlar de les Falles o altres tradicions, a cada ciutat en tenen diverses que ens poden agradar més o menys", ha insistit.
Com ja ha fet en repetides ocasions, Batet ha fet una crida a "expressar respecte" per "totes les forces polítiques, candidats i dirigents".
Preguntada per si seria partidària d'aplicar alguna mesura disciplinària contra l'alcalde de Coripe, el socialista Antonio Pérez, Batet ha afirmat que el fet de condemnar-ho ja "és prou exemplar".
La seu dels socialistes, al carrer Pallars de Barcelona, s'ha despertat amb pintades en referència a Coripe.
"No és bo que no ens puguem expressar i defensar de manera plural les nostres idees; avui li ha tocat al PSC", ha declarat Batet des de la seu, on ha celebrat el Dilluns de Pasqua compartint una mona amb els mitjans de comunicació.
"Condemno amb tota la rotunditat aquestes accions d'intolerància", ha afegit.
Igualment, la número cinc de Cs per Barcelona al Congrés, Carina Mejías, considera que la denúncia a Fiscalia que ha anunciat Quim Torra per la simulació d'afusellament és una "sobreactuació".
Mejías retreu a Torra que no condemni atacs "molt pitjors" contra altres partits a Catalunya "quan s'ataquen seus, es desinfecten carrers o es cremen fotos del rei".
Sobre els fets al municipi sevillà de Coripe, la candidata taronja ha acabat dient que estaven "fora de lloc" i eren "absolutament inapropiats" després que li preguntés fins a quatre vegades sobre aquesta qüestió i una vegada i una altre recentrés la seva resposta en el posicionament de Torra.
"Li demanem que sigui conseqüent i condemni també altres atacs", ha repetit Mejías.

Response: A Sevilla han cremat i simulat l'afusellament d'un ninot de Carles Puigdemont i Rufián ha demanat reflexionar sobre aquesta barbaritat.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
L’aprenentatge profund és un tema indiscutiblement candent, no sols entre acadèmics i indústria, sinó també en la societat i en els mitjans de comunicació.
Les raons d’aquesta popularitat creixent són múltiples: una disponibilitat sense precedents de dades i potència de càlcul, l’aparició d’algunes metodologies innovadores, trucs tècnics menors però significatius, etc. No obstant això, és curiós que l’èxit actual i la pràctica de l’aprenentatge profund pareixen no estar correlacionats amb la comprensió més teòrica i formal d’aquest camp.
A causa d’això, l’avantguarda tecnològica de l’aprenentatge profund presenta una sèrie de propietats o situacions poc intuïtives.
En aquest text es ressalten algunes d’aquestes propietats poc intuïtives, i es tracta de mostrar treballs recents rellevants i de posar de relleu la necessitat de saber més sobre la matèria, ja siga mitjançant mètodes empírics o formals.
En els últims anys, les xarxes neuronals han ressorgit de les seues cendres i han produït resultats impressionants en tasques per a les quals el rendiment dels mètodes tradicionals era sistemàticament inferior (LeCun, Bengio i Hinton, 2015).
N’hi ha moltes, de raons d’aquest èxit, i continuen sent tema de debat.
Per descomptat, la contribució de certes dades i components tecnològics, com la disponibilitat de volums de dades sense precedents i l’accés generalitzat a una major potència de càlcul, ha estat decisiva.
No obstant això, a més d’aquests components més pràctics, podríem dir amb seguretat que un dels principals facilitadors de l’èxit actual de les xarxes neuronals ha estat la introducció d’alguns «trucs de l’ofici» menors però significatius.
Alguns exemples van ser la inicialització dels pesos de les neurones mitjançant entrenament previ no supervisat, la substitució de les activacions sigmoides per unitats lineals rectificades per a alleujar el problema de la desaparició dels gradients, o l’ús sistemàtic i ampli d’arquitectures convolucionals per a abordar les traduccions reduint el nombre de pesos entrenables.
«En els últims anys, Les xarxes neuronals han ressorgit de les seues cendres i han produït resultats impressionants»
Curiosament, la majoria d’aquests trucs útils no sorgeixen d’una teoria unificada de xarxes neuronals ni de desenvolupaments matemàtics rigorosos.
Al contrari, sorgeixen de la intuïció, de la investigació empírica i, en última instància, de l’assaig i error (o de cerques per força bruta).
En aquest sentit, la investigació en aprenentatge profund sembla que segueix el paradigma de Wolfram d’«un nou tipus de ciència», que indica que «només podem acostar-nos al disseny òptim dels sistemes mitjançant una cerca combinatòria entre la ingent quantitat de configuracions possibles » (Wolfram, 2002).
De fet, alguns investigadors han abraçat aquest mantra directament i han començat a buscar guiats parcialment per metodologies automàtiques o estructurades.
Per exemple, Zoph i Le (2016) descobreixen noves configuracions de xarxa utilitzant estratègies evolutives.
Però l’avenç empíric de la disciplina no hauria d’evitar el desenvolupament de teories més formals (o prototeories) que ens permeten entendre què està ocorrent i, amb el temps, proporcionen una comprensió més holística d’aquest camp d’investigació.
En particular, aquesta comprensió podria arribar gràcies a una sèrie de qüestions obertes o propietats poc intuïtives de les xarxes neuronals que desconcerten la comunitat d’investigadors (Larochelle, 2017).
En la resta de l’article presentaré i intentaré explicar breument algunes d’aquestes propietats.
Ara és ben sabut que les xarxes neuronals poden generar resultats completament inesperats a partir d’entrades amb canvis perceptivament irrellevants, coneguts habitualment com a exemples adversaris.
Els humans també es poden veure desconcertats per «exemples adversaris»: tots hem vist imatges que identificàvem com una cosa (o com a part d’una cosa) i que després hem descobert que eren una altra distinta.
No obstant això, la qüestió ací és que els exemples adversaris humans no es corresponen amb els de les xarxes neuronals perquè aquests últims poden ser perceptivament iguals.
Szegedy et al.
(2014) van mostrar que una xarxa pot classificar erròniament una imatge només aplicant-li «una certa pertorbació a penes perceptible».
No sols això, també van descobrir que la mateixa pertorbació d’aquella imatge en particular provocava l’error de classificació fins i tot quan la imatge no estava en el grup d’entrenament; és a dir, quan s’havia entrenat a la xarxa amb un subconjunt d’imatges diferent.
Llig l’article sencer al web de Mètode
Joan Serrà, investigador de Telefónica R&D a Barcelona, on treballa en qüestions relacionades amb l’aprenentatge automàtic i l’aprenentatge profund.
Què és Mètode?

Response: Pot ser la investigació en aprenentatge profund un model per a un nou concepte de ciència?


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
L'exentrenador del Barça i actual tècnic del Manchester City, Pep Guardiola, ha posat veu aquest diumenge al manifest de l'ANC, Òmnium i l'Associació de Municipis per la Independència (AMI) per defensar la celebració del referèndum, davant d'unes 30.000 persones, segons la Guàrdia Urbana.
"Votarem encara que l'estat espanyol no ho vulgui", ha asseverat Guardiola, que ja llegit el text en català, castellà i anglès amb algun dels seus clàssics galls inclòs, malgrat que havia ironitzat que intentaria no fer-ne.
El futbolista també ha denunciat que els catalans són "víctimes d'un estat que ha posat en marxa una persecució política impròpia d'una democràcia a l'Europa del segle XXI" i que "persegueix fins i tot el debat polític", afectant "tots els demòcrates", tant a les institucions com a "la funció pública" i els "empresaris que es veuen pressionats per la fiscalia i la policia judicial".
Per això, ha reclamat: "Demanem a la comunitat internacional que ens ajudi".
Ha apel·lat així a "tots els demòcrates d'Europa i del món" per defensar drets com el de la llibertat d'expressió política i el de vot i "a fer front als abusos d'un estat autoritari".
Així mateix, ha afirmat que el Govern "no estarà sol" l'1 d'octubre, ja que "ara que la veu de la democràcia vol ser segrestada, més que mai" s'acudirà a les urnes per defensar "la democràcia i els nostres representants".
"Hi estem compromesos.
No defallirem!", ha conclòs, arrencant un llarg aplaudiment dels concentrats.
Les entitats fan costat al Govern
El president d'Òmnium, Jordi Cuixart, ha defensat que el referèndum interpel·la a tots els catalans: "Som els demòcrates, els que actuem en legítima defensa, els del "sí", els del "no", un sol poble com deia Candel.".
"És inajornable, volem votar i votarem", ha asseverat, i ha reclamat posar fi a "les campanyes de la por" i les "mentides" com que Catalunya sortiria de la Unió Europea i ha assegurat que "a Catalunya mai més no hi haurà eleccions autonòmiques" i ha avisat l'Estat, en castellà: "No teniu prou presons per posar-hi tots els ciutadans de Catalunya".
Finalment, ha cridat a aixecar la bandera de la democràcia.
En aquesta línia, el president de l'ANC, Jordi Sànchez, ha asseverat que "les urnes mai no es negocien" i aventurat que l'1 d'octubre hi haurà "centenars de milers de persones fent cua, amb la papereta, els del "sí" i els del "no"".
De fet, ha afirmat que "a Barcelona també podrem votar, també tindrem col·legis electorals oberts", ja que "cap demòcrata pot deixar de posar les urnes" .
"Tindrem col·legis electorals, garanties democràtiques i junt electoral, tot el que cal tenir!, ha subratllat, ja que "el Govern s'hi ha compromès".
I com Cuixart, ha acabat: "No hi ha prou presons per tancar tot un país prou jutges per portar tot un poble als tribunals, prou policies per impedir que les urnes surtin al carrer".
Al seu torn, la presidenta de l'AMI, Neus Lloveras, ha celebrat que Carles Puigdemont anunciés la data i la pregunta d'un referèndum "amb totes les garanties i vinculant" i ha posat a disposició de l'executiu el suport del món local, ja que els ajuntaments tenen el dret a vot "en el seu ADN".
"Els alcaldes i alcaldesses estarem al costat del Govern i assumirem les responsabilitats que ens pertoqui per a l'organització del referèndum", ha afirmat, i ha afegit que "la força de tot un poble és imparable".
Tot just dos dies després de l'anunci de la data i la pregunta, aquest diumenge les entitats sobiranistes han tornat a fer una demostració de força.
De fet, mitja hora abans de l'acte, els voluntaris ja no deixaven pujar més persones, perquè milers d'assistents ocupaven tot l'espai reservat i els que arribaven més justos s'havien de quedar als nivells inferiors, darrere l'escenari, malgrat que no han defallit a l'hora de cridar i aplaudir.
L'acte ha començat amb intervencions breus d'alguns del centenar d'alcaldes de municipis catalans presents, com els d'Igualada, Sant Vicenç dels Horts, Argentona o Santa coloma de Farners.
Tot seguit, representants de diversos col·lectius socials també han pres la paraula breument, entre els quals hi havia alguns noms coneguts, com els exdiputats de la CUP David Fernàndez i Julià de Jòdar, l'activista i pacifista Arcadi Oliveres, l'escriptora Isabel Clara Simó, el periodista Miqual Calçada, l'exconseller d'ERC Joan Manuel Tresserras o el pagès Pep Riera.
Així mateix, han protagonitzat les intervencions musicals Gemma Humet i Toni Xuclà, Cesk Freixas, Francesc Ribera "Titot" i cantaires de diversos cors i orfeons, que han clos amb el "Cant de la senyera" i "Els segadors".

Response: Pep Guardiola llegeix en català, castellà i anglès el manifest conjunt de l'ANC, Òmnium i l'AMI en defensa del referèndum.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
L’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha posat en valor les ajudes directes i indirectes posades en marxa per l’Ajuntament de Castelló per a pal·liar els efectes socials i econòmics de la covid-19 a la ciutat, per valor de 11,5 milions d’euros, que demostren els esforços realitzats per l’administració municipal per a contribuir a la recuperació de la ciutat.
Una reactivació a la qual ara se sumaran altres 5,5 milions del Pla Resistir, per als quals l’Ajuntament ja està preparant el desplegament tècnic i administratiu amb l’objectiu que arriben com més prompte millor a la ciutadania.
“L’Ajuntament de Castelló ha estat al costat dels sectors més afectats per la pandèmia des del primer moment, mantenint reunions i escoltant les seues necessitats, i els 11,5 milions activats en ajudes directes i indirectes, amb l’aplicació de mesures fiscals i l’impuls a accions que fomenten la generació de llocs de treball, són un clar exemple”, ha recalcat Marco.
Al detall, aquests 11,5 milions d’euros d’ajudes municipals directes i indirectes, es desglossen en 3,5 milions d’emergència social (un 54% més que en 2019); 1,4 milions en ajudes directes al comerç minorista, autònoms, microempreses i petites empreses titulars de comerços, bars, cafeteries, restaurants i locals d’oci nocturn; 1,5 milions del Pla d’Inversions de Reactivació econòmica i social (Pirecas); i 2,3 milions del Pla Contracta.
A més, cal afegir el milió d’euros que els castellonencs no han hagut de pagar per la rebaixa de l’IBI i altres 1,8 milions d’euros d’estalvi a les famílies, autònoms i pimes amb mesures fiscals; com l’anul·lació de la taxa de fems a activitats no essencials durant l’estat d’alarma, les suspensions de les taxes de cadires i terrasses, de llicències d’activitat, de mercats extraordinaris i de concessió de quioscos, a més de modificacions de les ordenances fiscals per a 2021, com la baixada del ICIO i les bonificacions de l’impost de vehicles.
L’alcaldessa, a més, ha abordat la situació epidemiològica a la ciutat i les mesures per a frenar la propagació del coronavirus a Castelló: “Entenem que les restriccions establides per les autoritats sanitàries són dures, però són necessàries per a frenar l’avanç de la pandèmia.
Estem travessant la tercera ona i cal aconseguir que els nivells de contagi continuen baixant i que la pressió assistencial en centres de salut i hospitals es reduïsca”.
En aquest sentit, ha especificat que les últimes mesures per a frenar la propagació de la covid-19 a la ciutat, han sigut més restrictives en aquest últim tram de la pandèmia, en plena tercera ona, però han demostrat ser efectives, ja que hi ha hagut un clar canvi de tendència a la baixa des que van entrar en vigor, a mitjan gener, fins ara.
“Quan es van aprovar aquestes restriccions estàvem en tendència ascendent i es va aconseguir el pic màxim d’incidència acumulada a Castelló dues setmanes després: 1060, el 31 de gener.
A partir d’aqueixes dues setmanes des de l’aplicació de les mesures, hem vist descendir a poc a poc els nivells de contagi, i hui mateix l’última dada publicada per la Conselleria de Sanitat és de 665 d’incidència acumulada a Castelló”, ha especificat l’alcaldessa.
L’alcaldessa també ha abordat la recent reunió amb el president de la Generalitat, Ximo Puig, en la qual va traslladar els reptes de la ciutat i va reforçar l’aliança institucional per a afrontar reptes i impulsar projectes de ciutat que contribuïsquen al fet que l’Ajuntament siga motor per a rellançar Castelló després de la crisi sanitària.
Sobre aquest tema, Marco ha reiterat l’oferiment d’espais municipals on realitzar vacunacions massives a la població i la disposició per a prestar com fins ara qualsevol altre tipus de col·laboració per a atendre les necessitats plantejades per les autoritats sanitàries.
Així mateix, la primera edila ha ressaltat la importància que la Generalitat contribuïsca a aprovar el Pla General “que ens ajudarà a recuperar la normalitat econòmica i serà pol d’atracció d’inversions i generador d’oportunitats, ajudant-nos a reactivar la ciutat després de la covid-19”.
En aquesta línia, Marco ha recordat la preocupació traslladada al cap del Consell quant a sòl industrial, i la necessitat de recuperar a través de l’al·legació al Pla d’Acció Territorial (PAT) el sòl logístic que va ser reduït per la Declaració Ambiental Territorial i Estratègica (DATE).
Un altre dels assumptes als quals s’ha referit Marco, és la comissió mixta de patrimoni, que va acordar activar amb Puig com més prompte millor per a posar en comú el patrimoni i les necessitats de l’Ajuntament, la Generalitat i la Diputació amb l’objectiu d’impulsar els projectes que resulten prioritaris per a la ciutat, baix criteris de reciprocitat i col·laboració institucional.

Response: Castelló destina un gran paquet d'ajudes per combatre els efectes de la propagació de la covid-19 a la ciutat.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
Dues torres circulars, un capitell romànic i un tram de muralla medieval són les principals troballes que han aparegut en una prospecció arqueològica al subsòl d'uns terrenys a tocar del Monestir de Sant Esteve de Banyoles, concretament al pati de darrere on fins ara hi havia només un camp.
Els arqueòlegs han treballat durant dues setmanes per documentar les estructures que hi podien haver conservades de cara a usos futurs del terreny.
Ja hi havia documentació del segle XIX que indicava la construcció d'un edifici contigu utilitzat com a estances dels monjos a tocar de la muralla i que va ser enderrocat però el que no comptaven és trobar elements defensius amb tant bon estat.
També han constatat la concentració i superposició d'estructures medievals amb època moderna del segle XVIII.
La zona on els arqueòlegs s'han dedicat a fer l'avaluació de les possibles restes -al pati de darrere del Monestir de Sant Esteve de Banyoles- té uns 1.000 metres quadrats de superfície i està just al costat d'on l'any 2010 ja es va fer una diagnosi amb la descoberta de part del fossat i la muralla del segle XIII.
En aquell cas, però, el seu estat de conservació era molt més precari que el descobert ara.
"La gran expectativa era trobar el sistema defensiu de l'època medieval, per continuar el que ja havíem localitzat", assenyala la responsable dels treballs, Almudena Garcia, en declaracions a l'ACN.
L'aparició de les dues torres circulars ha estat tota una sorpresa.
Segons explica, "n'hi ha una de gran que en talla una altra que hi ha al costat que és més petita i que intuïm que és més antiga".
Tot i tenir estructures més modernes al damunt, la forma circular s'aprecia a simple vista.
En aquest punt s'ha excavat a més de quatre metres de profunditat.
Pel que fa al tram de muralla medieval, aquest està en molt més bon estat de conservació que el descobert l'any 2010.
Així mateix, també han trobat estructures modernes que es juxtaposen a la zona del fossat i que podrien datar del segle XVIII.
També hi ha indicis de que aquest espai podia tenir un soterrani.
Un edifici documentat el segle XIX per l'exèrcit francès
En aquest sector han aparegut unes delimitacions del que havien estat les estances d'un edifici del monestir.
La seva existència ja se sabia perquè es conserva un document topogràfic que va elaborar l'exèrcit francès el segle XIX que encaixa amb el que ha aparegut.
L'edifici es va enderrocar l'any 1849 i per tant els arqueòlegs ja sabien que existia però desconeixien el seu abast, i el més important, l'estat de conservació.
Garcia subratlla que el que s'ha fet no es pot considerar una excavació arqueològica perquè s'ha netejat el terreny amb maquinària i manual i només s'han fet tres sondeigs estratègics, que han tret a la llum restes de ceràmiques i una moneda de l'època d'Isabel II del 1849.
Un capitell romànic encastat en un mur modern
Durant els treballs, va aparèixer un capitell de travertí romànic encastat en un mur modern com si fos una pedra més que s'ha extret per seguretat i s'ha portat a analitzar.
Està fet de travertí i té decoració floral.
Aquesta troballa aporta una pista més ja que podria tractar-se d'una peça del segon claustre del monestir de Sant Esteve, el més antic, que a dia d'avui continua desaparegut.
Segons Garcia, "els capitells coronen les columnes dels claustres i per tant és una pista" tot i que en altres llocs del monestir també se n'han trobat.
Els arqueòlegs creuen que l'antic claustre es podria situar en el pati interior que ja apareixia als plànols de l'exèrcit francès.
"Pensem que encaixa just al lloc on hi podia haver el claustre: és una zona on no hi ha estructures conservades del que se sap a dia d'avui".
El següent pas serà analitzar i catalogar les troballes.
L'Ajuntament de Banyoles i la Fundació Bisbe Lorenzana (propietària de la finca) hauran de decidir quin ús se'n farà en un futur i si s'aposta per la seva restauració.
El Monestir de Sant Esteve de Banyoles es va fundar el segle IX i ja gairebé des del seu començament estava fortificat perquè es trobava en un punt estratègic.

Response: Troben dues torres circulars, un capitell romànic i un tram de muralla medieval en unes excavacions al Monestir de Banyoles.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
La diputada de la CUP al parlament Laia Estrada ha avisat que si el govern no fa realitat l’estratègia de confrontació en aquesta legislatura i continua en la línia de l’anterior, la seva formació no hi podrà continuar donant suport.
En declaracions a Catalunya Ràdio, ha dit que és ‘un “error majúscul” que el president d’ERC, Oriol Junqueras, hagi qualificat d’indesitjable qualsevol via cap a la independència que no sigui pactada amb l’estat espanyol.
Segons ella, l’acord entre ERC i CUP per investir Pere Aragonès com a president de la Generalitat “gira entorn de la confrontació amb l’estat”.
Estrada considera que dir que és possible una sortida del conflicte amb la taula del diàleg i amb consens de l’estat espanyol és “enganyar” la població i ho ha comparat amb quan es va dir a la gent dient que s’aniria “de la llei a la llei” per transitar de l’autonomia a la independència.
Junqueras | Editorial de Vicent Partal
La diputada ha valorat així la resposta de la CUP al missatge de Junqueras amb un nou article, també publicat al diari Ara i titulat “Un futur sense renúncies”, en què el partit diu que no es pot renunciar a la unilateralitat i es manifesta preocupat, malgrat reconèixer-li “l’audacitat del gest”.
A més, avisa que el govern espanyol “vol tancar un cicle de lluita amb els indults”.
I afegeix que dir que vol resoldre el conflicte polític català amb diàleg dins el marc de la constitució espanyola és “com obrir un pany amb la clau equivocada”.
La CUP cita el llibre Tornarem a vèncer que van publicar Junqueras i la secretària general d’ERC, Marta Rovira, en què es defensa que “no es pot renunciar a cap forma de lluita democràtica per guanyar la llibertat, tampoc la unilateralitat”.
Per al grup parlamentari de la CUP, la via del diàleg dins la constitució espanyola no treu cap a res.
“No té sentit, ni més recorregut que el gest d’intentar obrir-lo”, afegeixen, encara servint-se de la metàfora del pany.
A parer seu, la taula del diàleg s’aconsegueix amb les mobilitzacions de Tsunami Democràtic i és una manera de “baixar la tensió”.
En aquest context, afirmen que ara el govern espanyol “pretén rematar l’estratègia i tancar un cicle de lluita i d’organització amb els indults als presos de l’1-O”.
La CUP, que va pactar amb ERC la investidura de Pere Aragonès, també fa referència a l’escenificació d’ahir d’Aragonès i el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, en favor “d’una aposta institucional per l’entesa entre governs”.
I posa l’accent en el fet que els amfitrions fossin Foment del Treball i La Vanguardia: “Són dos dels noms propis que, juntament amb La Caixa i d’altres grans corporacions, van oposar-se públicament –amb paraules i amb gestos– a la voluntat del nostre poble de decidir el seu futur.
De l’1 d’octubre hem après que l’oligarquia sempre es posa de part dels més forts i no dels més justos.”
Els amos de sempre bategen Aragonès | Crònica de l’acte d’homenatge al comte de Godó a Foment del Treball
En el seu article, Junqueras defensava la via escocesa i, sobre aquesta qüestió, la CUP remarca que l’estat espanyol, “malgrat el gest de Pedro Sánchez de passejar-se pels salons del poder”, no deixa marge per a res.
I afegeix que el fet que els partits “autoanomenats progressistes” també “demonitzin” el referèndum, no fa més que normalitzar “el marc dels qui aixequen tots els fantasmes d’un passat trist i autoritari”.
D’una altra banda, la CUP reclama al govern que sigui una “eina de defensa dels drets i les llibertats de la gent treballadora” davant la “sordesa” d’un PSOE “atemorit” per les amenaces de la dreta i d’uns jutges que fan de “govern escombrant drets”.
En aquest context, la CUP creu que la Generalitat “ha de ser lleial a les necessitats i voluntats del poble i fer honor al títol de republicana”, posant-se al costat “dels que no tenen més futur que el país que puguem construir amb les nostres mans”.
Segons que diuen, ara que les institucions no estan a l’altura, la gent hi torna.
I posa d’exemple la desobediència civil contra els desnonaments.

Response: Laia Estrada (CUP) considera que l'estratègia d'ERC de renunciar a la via unilateral és un error.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
El portaveu adjunt de JxCat al Parlament Eduard Pujol ha explicat que el PDeCAT presentarà una esmena a la totalitat als pressupostos de l'Estat divendres, quan acaba el termini, si el govern de Pedro Sánchez no accepta un diàleg sobre l'autodeterminació amb mediadors internacionals.
En roda de premsa des del Parlament, Pujol ha assegurat que es tracta d'una posició "consensuada" amb el partit de David Bonvehí, però el partit demòcrata ha assegurat que encara no ha pres cap decisió sobre aquesta qüestió.
Pujol ha defensat que és bo donar aquest marge de dies a Sánchez per posar sobre la taula un "últim punt de confiança" i ha afegit que respecta els terminis d'ERC, que avui ha anunciat l'esmena a la totalitat als comptes de l'Estat.
A diferència d'ERC, JxCat creu que s'ha de donar de termini fins divendres per veure si el govern de Pedro Sánchez té "sentit d'Estat" o no en té i per posar un "últim punt de confiança" amb qui el Govern ha estat parlant en les últimes setmanes.
I ha afegit que respecta els terminis que ha decidit ERC de la mateixa manera que espera que ERC respecti els terminis marcats per JxCat.
"Ja sap Sánchez què ha de fer per evitar l'esmena a la totalitat.
Ho hem dit moltes vegades: diàleg, terminis, facilitadors internacionals i parlar del dret a l'autodeterminació.
És molt fàcil, si volen, podem", ha explicat posant les condicions que farien que no es presentés una esmena a la totalitat als pressupostos de l'Estat.
Segons Pujol, si el PSOE és capaç de presentar una "autoesmena a la seva covardia política" i a la "negació al diàleg exhibida fins ara", llavors caldria repensar la presentació de l'esmena a al totalitat.
En aquest context, ha advertit que si el PSOE fa de PSOE, Cs, PP i Vox a la vegada, divendres a les 12 hores, quan acaba el termini, el PDeCAT entrarà una esmena a la totalitat.
"Ja saben què han de fer per frenar el que va directe a la barraca, que és l'esmena a la totalitat", ha conclòs deixant la decisió en mans del president Sánchez.
El fet que Eduard Pujol com a portaveu adjunt de JxCat s'hagi manifestat en aquests termes sobre els pressupostos de l'Estat ha molestat el PDeCAT, que és qui té representació al Congrés i que avui dilluns no té prevista cap roda de premsa.
Segons el partit de Bonvehí, el partit demòcrata encara no ha pres una decisió sobre aquesta qüestió i recorda que hi ha temps fins divendres.
A més, fonts del partit han afegit que en nom del PDeCAt parlarà el PDeCAT quan toqui i de la manera que consideri.
Davant d'aquest malestar, Eduard Pujol ha assegurat que la seva intenció no era parlar en nom del PDeCat tot i insistir que la posició que ha exposat en la roda de premsa és "el que s'està treballant, pactant i consensuant amb el PDeCat".
Investidura Puigdemont
Pujol ha replicat a la consellera de Justícia, Ester Capella, que el que és un "desgast inassumible" per una democràcia és veure com la voluntat dels catalanes a les urnes no és respectada.
D'aquesta manera, ha replicat les paraules de Capella que en una entrevista a Catalunya Ràdio d'aquest diumenge ha qüestionat que s'hagi de tornar a intentar la investidura de Puigdemont.
Pujol ha defensat que respectar el resultat a les urnes hauria de ser una "obsessió" no només per a JxCat sinó per als 135 diputats del Parlament.
Tot i reiterar que investir Puigdemont forma part del compromís polític de JxCat ha evitat entrar en calendaris.
Insta Sánchez a aplicar a Catalunya la fórmula per a Veneçuela
Sobre el reconeixement del president del govern espanyol a Juan Guaidó com a "president encarregat" de Veneçuela, Pujol ha preguntat si és capaç d'anar a Catalunya i dir el mateix que diu sobre Veneçuela.
"Seria capaç de venir a Catalunya, aquí al Parlament, i dir que treballaran perquè la democràcia plena torni, no hi hagi presos polítics i hi hagi unes eleccions lliures?", ha preguntat.
D'altra banda, el portaveu adjunt de JxCat ha afirmat que no li agraden els presidents autoproclamats ni els règims amb presos polítics i exiliats.
En aquesta línia, ha considerat que Veneçuela necessita resoldre els seus problemes amb "diàleg, negociació i mediació internacional, si pot ser a càrrec de l'ONU".

Response: El PDeCAT entrarà una esmena a la totalitat als pressupostos si Sánchez no accepta un diàleg sobre l'autodeterminació amb mediadors internacionals.


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
Els membres de l'AEB-Tona Bilingüe, a la Canal de Tona, aquest dissabte Foto: AEB-Cataluña
Francisco Ribas, representant local del PP a Tona i pare d’una alumna de l’escola Era de Dalt d’aquesta població, continua la seva ofensiva contra la immersió lingüística i en defensa de l’educació “equitativa” del castellà i el català.
El dirigent popular ha donat un pas més i, tal com ja va avançar Osona.com fa unes setmanes, ha impulsat la creació d’una agrupació territorial de l’AEB (Asamblea por una Escuela Bilingüe de Cataluña), que porta per nom AEB-Tona Bilingüe.
La nova entitat s’ha constituït aquest dissabte a la Canal de Tona, en el marc de la trobada de la coordinadora gestora de l’AEB Cataluña.
A l’acte hi ha assistit una cinquantena de persones, inclosos nens, moltes d’elles de fora de la comarca.
L’Asamblea por una Escuela Bilingüe de Cataluña es va fundar a Barcelona el 2014 i té com a objectius promoure i difondre els avantatges del bilingüisme i del trilingüisme a la societat, tal com recullen els seus estatuts.
En aquest marc, la seva tasca es concentra sobretot a les escoles, on reclama que s’imparteixi l’ensenyament en les “dues llengües oficials i en una llengua estrangera”.
També defensa la neutralitat política i ideològica dels centres educatius.
Un cop constituïda la secció local de Tona, l’AEB Cataluña ha emès una nota (llegiu, a sota) on reclama la dimissió de Marc Peñarroya, director de l’escola Era de Dalt de Tona, per la seva “irresponsable actuació”, enviant una carta a totes les famílies del centre “desqualificant a un pare per haver demanat l’ensenyament trilingüe per a la seva filla”, posant així “en perill" la convivència a l’escola.
Aquest pare és Francisco Ribas.
L’AEB ha anunciat que farà arribar la petició a la consellera d’Ensenyament.
El representant del PP va portar les seves demandes a les altes instàncies del partit, a la diputada al Parlament de Catalunya, Maria José García Cuevas.
Després que es fes pública la petició de Ribas als mitjans de comunicació, Peñarroya va enviar una carta a les famílies de l'escola, que també va publicar Osona.com, i al web de l’Ajuntament de Tona, desmentint algunes de les declaracions del representant local del PP.
Ara, l’AEB Cataluña ha fet pública una carta posterior de Ribas adreçada a Peñarroya, on recrimina l’actuació del director de l’Era de Dalt.
A més, li demana que faci arribar la missiva a totes les famílies del centre, de la mateixa manera que va fer ell.
L’entitat també ha “lamentat” que l’Ajuntament publiqués l’escrit de Peñarroya al web municipal i li ha demanat que faci el mateix amb la carta de Ribas.
---------------------
NOTA DE PREMSA
AEB DE CATALUÑA
La AEB de Cataluña informa que este sábado ha celebrado una reunión de la Coordinadora Gestora en el municipio de Tona en la que se ha analizado la situación en la escuela catalana, en general, y en esta ciudad ha adoptado los siguientes acuerdos:
PRIMERO.- La AEB de Cataluña muestra su solidaridad con todos los padres que han solicitado la escuela bilingüe en Cataluña y pide a las Administraciones educativas catalanas que asuman sin demora y sin generar conflictividad innecesaria la evidente realidad bilingüe de Cataluña que hace aconsejable una enseñanza vehicular trilingüe (de los dos idiomas oficiales y de una lengua extranjera) con una buena dotación de recursos materiales y personales.
SEGUNDO.- Aprobar la constitución de la agrupación territorial de Tona que se denominará AEB-TONA BILINGÜE que tiene como finalidad asegurar una presencia equilibrada del catalán, del castellano y del inglés en los centros educativos.
Se acuerda ratificar la propuesta de la asamblea de asociados de Tona y nombrar Coordinador de la Agrupación Territorial a Francisco Rivas y secretario a Aurelio Páez.
TERCERO.- Dada la irresponsable actuación del director de la Escola Era de Dalt, Marc Peñarroya, que ha dirigido un escrito a todas las familias del centro educativo descalificando gravemente a un padre por haber solicitado la escuela trilingüe para su hija, consideramos conveniente que presente la renuncia al cargo de director por poner en peligro la convivencia en la escuela y, con tal finalidad, se elevará una petición a la Consejera de Enseñanza.
CUARTO.- Lamentar que el Ayuntamiento de Tona haya comunicado la carta del director del centro educativo en la página oficial del consistorio.
AEB de Tona reclama a los responsables municipales que den el mismo tratamiento a la carta que el padre afectado ha dirigido al director de la Escola Era de Dalt.

Response: Es constitueix a Tona una agrupació territorial de l’"Asamblea por una Escuela Bilingüe de Cataluña" (AEB).


Instruction: Resumeix el text en una sola frase.

Context:
El PDECat resoldrà d'una vegada per totes aquest dissabte l'afer de les incompatibilitats.
El punt quart de l'ordre del dia del consell nacional que se celebra demà servirà per votar els informes que ha elaborat la comissió per a la qualitat democràtica, la transparència, el compliment ètic i de garanties de la formació sobre la continuïtat a la direcció executiva d'Elsa Artadi, Montserrat Candini, Lluís Guinó i Albert Batet.
En els quatre casos, l'organisme que presideix Xavier Trias ha dictaminat que les circumstàncies dels quatre afectats pel règim estatutari avalen que el consell nacional -si així ho decideixen 3/5 parts dels seus membres- doni llum verda a les excepcions.
Entre el 6 i el 13 de març, els quatre membres de la direcció que encapçalen Marta Pascal i David Bonvehí van dirigir-se a la comissió per tal que es pronunciés sobre si podrien seguir a la direcció.
La resposta és la mateixa en tots els casos: un 85% dels consellers nacionals van votar a favor de trobar la via per tal que ningú hagués de deixar la cúpula.
Això, argumenta l'organisme intern, és una "circumstància suficientment motivada per poder sotmetre a votació l'excepcionalitat de la incompatibilitat" en què es troben Artadi, Candini, Batet i Guinó.
Els arguments dels afectats
Aquests dos últims -responsables de nous sectors i del món local, respectivament- fan servir la mateixa argumentació en la seu recurs a la comissió de garanties.
Els dos defensen les "circumstàncies d'excepcionalitat política" que viu Cataunya i destaquen que el partit viu "mesos de creixement i consolidació".
En el cas d'Artadi -directora general de coordinació interdepartamental del Govern- i de Candini -diputada i alcaldessa de Junts pel Sí-, els raonaments són més extensos.
Aquesta última, per exemple, destaca que si hagués renunciat com a parlamentària, hagués entrat un representant d'ERC al grup de Junts pel Sí, fet que valora com "molt preocupant" en la mesura que el PDECat "perdria representativitat" en aquesta legislatura.
Candini, responsable de coordinació institucional de la formació, assenyala que la seva feina com a alcaldessa de Calella i com a diputada "de ben segur" que la pot "ajudar a estar molt al dia" en relació amb l'àmbit que gestiona dins de la formació.
Els arguments d'Artadi introdueixen una variable nova: l'econòmica.
"Sóc directora general de coordinació interdepartamental, sent aquesta la meva única feina retribuïda.
Per tant, no és una possibilitat deixar aquest càrrec per dedicar-me només al partit donat que la direcció executiva no és una posició remunerada", argumenta la dirigent.
"Tampoc seria aconsellable, donades les circumstàncies d'excepcionalitat d'aquesta legislatura, realitzar canvis en l'estructura del departament [de Presidència", sosté, al mateix temps que indica que la feina al partit -comanda estudis i programes- és compatible amb la seva tasca a l'administració que lidera Carles Puigdemont.
La decisió estarà demà en mans dels vora 300 consellers nacionals que es reuniran a la Universitat Pompeu Fabra, que ja s'ha convertit en l'enclavament habitual d'aquestes reunions.
Les incompatibilitats es van tractar en els dos primers consells nacionals, celebrats el 29 d'octubre i el 28 de gener, respectivament.
Va ser aquest últim dia quan les intervencions dels qyadres del partit va fer reconsiderar a la direcció l'anunci de Batet, Artadi, Candini i Guinó de plegar per complir amb les incompatibilitats, que exigeixen no acumular més de dos càrrecs institucionals i orgànics.
Ordre del dia
En aquest consell nacional hi intervindrà el cap de files del PDEcat a Madrid, Francesc Homs, que repassarà l'activitat parlamentària a Madrid.
També s'hi farà un informe sobre el procés nacional i un de polític, que sempre va a càrrec de Marta Pascal.
Un dels punts d'interès és el debat i votació dels pressupostos del partit per al 2017, any al qual hi ha arribat després de pactar amb els treballadors un expedient de regulació d'ocupació.
El reglament de la vegueria de Barcelona -que permet als independents presentar-se a les primàries per triar candidat a la ciutat- també serà avalat pels quadres del partit, que tindran a les mans les nomres generals per escollir caps de llista a les eleccions municipals.
El consell d'acció municipal, l'organisme que aglutina tot el poder local del PDECat, exposarà la normativa interna.

Response: El consell nacional resoldrà sobre la continuïtat d'Artadi, Candini, Guinó i Batet a la direcció executiva del PDeCAT.