Instruction: Què feien dues joves?

Context: Quan encara no se n'havia anat aquella larva pertorbadora, dues noies més començaren a bufar i a estremir-se, i vinga esperits i esperits, que la pobra mestressa ja no s'hi entenia; i, en mig del desori, aquell home gras i vermell es posà a plorar i a grinyolar, i una indivídua que tenia al costat, que era la seva pròpia muller, començà a bufar-li els ulls i a ventar-li el front.,  El pobre home no volia ser posseït, de cap manera, i els dimonis el violentaven.,  Gràcies al buf poderós de la seva dona, els esperits el deixaren en pau; aleshores l'obrer gegantí començà a roncar com un lleó, i a posar els ulls en blanc, i a tremolar d'una manera espantosa. Una de les noies posseïdes, amb l'aspecte de somnàmbula, anà al seu encontre i s'agafaren les mans, i el tremolí era cada vegada més intens i més esfereïdor. Els roncs del bastaix i els gemecs de la noia arribaren a capficar en Melrosada, que ja es penedia d'haver vingut i tenia por que d'un moment a l'altre seria posseït per algun tarambana.,  La dona del nas de cigró començà a ventar el front de l'obrer, i declarà que estava pres de l'esperit d'un frare dolent que era molt orgullós i no podia parlar, i que la noia que l'agafava de les mans estava posseïda per un altre dimoni també dolent i orgullós. I el més trist és que aquells esperits no volien anar-se'n de cap manera.,  Aquest espectacle grotesc i esgarrifós durà fins a la una de la matinada ultra les oracions i les accions de gràcies. La concurrència se n'anà dolçament, com si sortissin d'una funció de puxinel·lis. La mestressa pregà als visitants que no descuidessin aquelles pràctiques i no deixessin de venir les nits següents.,  En Salvador Puntí i en Melrosada caminaven agafats del braç. En Melrosada estava intrigat i esverat per tot allò, i no gosava obrir la boca; i en Salvador Puntí, després d'un llarg silenci, digué aquestes paraules al seu amic:,  -Vostè ha vist, Melrosada: són gent humil, i sense cultura; però tenen fe, i Déu estima els pobres i les ànimes senzilles. Els miracles mai són provocats pels orgullosos.

Response: Van començar a bufar i estremir-se.


Instruction: Què ha fet el cos policial avui?

Context: La guàrdia civil ha entrat avui al matí a la seu de CDC, al carrer de Còrsega de Barcelona, i ha detingut el tresorer del partit, Andreu Viloca, a casa seva. La informació, l'han avançada diversos mitjans de comunicació espanyols abans fins i tot que es duguessin a termes els escorcolls. Els agents escorcollen la seu del partit just el dia que el president de la Generalitat ha de signar el decret de constitució del nou parlament, que per primera vegada tindrà una majoria independentista. Hi ha un gran desplegament d'efectius de la guàrdia civil davant de la seu de Convergència; els agents són dins de l'edifici, d'on han fet sortir tots els treballadors. Una estona abans, han vingut els fiscals Josep Grinda i Fernando Bermejo, s'hi han estat una estona i han acabat marxant en cotxe, informe Pere Cardús. Foto: Pere Cardús Els detinguts A més de Viloca, han estat detinguts uns quants empresaris acusats d'haver pagat comissions il·legals a Convergència. Entre els detinguts hi ha l'empresari Josep Antoni Rosell i Polo, director general d'Infraestructures.cat, l'organisme de la Generalitat responsable de l'obra pública. També han estat detinguts els directius de les constructores Copisa Xavier Tauler, també imputat pel cas Pujol; de Rogasa, José Luis Romero; del Grup Soler, Jordi Soler i d'Urbaser, Jordi Duran. També hi ha hagut escorcolls als ajuntaments d'Olot i de Sant Fruitós de Bages. El batlle d'Olot, Josep Maria Corominas, ha dit en declaracions a Catalunya Ràdio que la guàrdia civil els ha demanat documentació sobre el contracte de recollida d'escombraries. Joan Carles Batanés, batlle de Sant Fruitós, ha dit que els agents havien entrat a l'arxiu municipal. Les detencions han estat ordenades pel jutjat d'instrucció número 1 del Vendrell, d'acord amb la fiscalia anticorrupció. I arriben dos mesos després dels escorcolls, també de la guàrdia civil, a la seu de CDC i a la de la fundació vinculada al partit, la CatDem. L'escorcoll d'avui forma part de la tercera fase de l'operació policíaca ‘Petrum', que investiga els suposats pagaments de comissions del 3% de la constructora Teyco al partit. La primera fase de l'operació va tenir lloc el 23 de juliol, quan es van cercar documents que provessin els pagaments de Teyco del 3% a la fundació CatDem, com a comissions per a l'adjudicació d'obra pública. En aquella ocasió, Jordi Sumarroca, conseller delegat de Teyco i fill del fundador de Convergència Democràtica de Catalunya, Carles Sumarroca, fou detingut, a més de dos membres més de la seva família. També fou detenigut l'ex-batlle de Torredembarra, Daniel Masagué, i el gestor Marià Júdez. El mes d'agost, l'actuació de la guàrdia civil es va centrar al despatx que Andreu Viloca té a la seu de CDC. La policia se'n va endur tota la comptabilitat de la fundació i caixes amb documentació requisada

Response: Ha entrat a la seu de CDC.


Instruction: Com era de caràcter el Gaspar?

Context: En Gaspar Melrosada resultava ser un home d'una timidesa llastimosa i d'una bondat il·limitada. Els nens li prengueren molt aviat el número; i les classes, ja no gens freqüentades per en Víctor i amb l'actualitat perduda, es convertiren en una orgia de papers i de ninots, a empastifar-se els dits, i a molestar el professor, que prou amenaçava, però no li servia de res.,  Com era natural que succeís, la persona que més seriosament es prengué lo d'en Melrosada fou la tia Paulina. La seva primera entrada a la classe fou èpica. Es mirà en Melrosada amb els impertinents i amb una veritable impertinència; però, per confessió immediata el trobà molt simpàtic i li semblà una persona intel·ligentíssima. Quan s'informà que en Melrosada donava classes a Jesús Maria, li preguntà tot seguit per la Madre Angeles i la Madre Esperanza, i per les nenes de la seva amiga Ventureta Minguell, que pintaven unes flors precioses. En Melrosada s'inflà de joia, i, una mica torbat, va fer l'apologia de les seves deixebles; i aquell dia la classe es dissolgué en conversa, i els nens estaven encantadíssims.,  A mesura que el fracàs artístic de la canalla es feia més manifest, les simpaties de la família Buxareu per en Melrosada anaven en augment. Al principi en Melrosada feia estrictament de professor: quan tocava l'hora se n'anava sense deturar-se un minut, i només donava compte a la Maria de la Mercè de l'estat d'aplicació de la canalla.,  Un esdeveniment fou la causa de fer-se més íntimes les relacions del mestre de dibuix i la família.,  Era al bo de l'hivern. La classe de dibuix es donava sense incidents. En el penja-robes del recibidor romania el bolet que aixoplugava el cap d'en Melrosada, i vet aquí que arribà el cunyat d'en Buxareu, home distret i barroer, i abandonà el seu capell (també bolet i del mateix color) al costat del capell d'en Melrosada. Però el cunyat d'en Buxareu romangué un quart d'hora a tot tirar; i, en anar-se'n, en lloc d'agafar el seu barret, intentà enfonsar-se el del professor, de mida molt més petita, i li quedà encastat no gaire amunt del clatell, com un solideu d'un capellà. Però, com s'ha dit abans, el cunyat era distret i barroer, i se n'anà escales avall com si tal cosa.

Response: D'una timidesa llastimosa i d'una bondat il·limitada.


Instruction: Qui és Meritxell Budó?

Context: La consellera de la Presidència i portaveu del govern, Meritxell Budó, ha defensat el protocol que aplica la Generalitat quan rep denúncies d'assetjament sexual, arran del cas de l'ex-cao de gabinet d'Alfred Bosch, Carles Garcias, i la dimissió d'ahir del conseller per la gestió del mateix. ‘El protocol no ha fallat, s'ha posat en marxa quan el govern ha tingut coneixement dels fets. El que passa és que qui havia d'activar el protocol no el va activar i ho va fer en un àmbit on no s'havia de fer. Havia de traslladar a Funció Pública el que passava per activar el protocol de protecció de les víctimes i investigació dels fets. El protocol no ha fallat. Va fallar que no es va fer on tocava ni de la manera correcta', ha dit. Segons la portaveu, aquest protocol s'ha activat vint-i-quatre vegades des del 2015, però no ha concretat com s'han resolt els casos anteriors ni ha precisat com van tancar-se les investigacions. Budó ha afirmat que cal donar eines a les víctimes d'assetjament sexual perquè denunciïn els seus agressors i perquè no tinguessin por de fer-ho. ‘Potser el que hem de fer és un campanya més ferma perquè les víctimes es vegin capacitades i protegides per fer aquestes denuncies i que activin el protocol elles mateixes. Potser això sí ha fallat', ha admès. Budó ha assegurat que el president de la Generalitat, Quim Torra, va instar Bosch a que ‘reflexionés si podia seguir fent sostenible aquesta situació o no' durant la reunió que van fer al matí. Ha evitat de dir quan es conclourà la investigació interna i les conseqüències que pot tenir. La taula de negociació, la setmana vinent Respecte de la segona reunió de la taula de negociació amb el govern espanyol, ha dit que hi ha el compromís de fer-la abans que comenci la campanya de les eleccions basques i gallegues. Tanmateix, no hi ha encara cap data tancada. Preguntada per la convocatòria de la Comissió Bilateral, que impulsava Bosch, la portaveu ha assegurat que la feina està avançada i que es farà tan aviat com sigui possible. En aquest sentit, ha dit que qui substitueixi Bosch serà l'encarregat de convocar-la i ha afegit que el nomenament del nou conseller l'acordaran ERC i el president Torra

Response: La consellera de la Presidència i portaveu del govern.


Instruction: Què pregunta el primer personatge?

Context: -Què deuen fer? No pots pensar-ho?,  -Tal volta una armadia. ¡Mentre tingun temps de muntar-la rai! Jo vaig conèixer un homo que s'hi va salvar en es mar gran, amb una armadia… En Saura ès un bon patró: totes se les pensa.,  -Sí, home, sí.,  Vàrem callar. Escoltàvem el destraleig. Al cap d'una estona en  Cadernera em va tocar amb el colze.\n,  -Ja sé lo que fan, pubilla: esmotxen s'abre mestre.,  -Vols dir?,  -Sí: s'havia escruixit part damunt des treu: l'acaben de trencar.  Això ès que no volen desemparar es bastiment: van a que servu.\n

Response: Què deuen fer.


Instruction: Què diu Mia Wallace?

Context: ‘Deixa't seduir per la ficció', crida la Mia Wallace de Pulp Fiction en moltes andanes de metro, autobusos i cartells del carrer. ‘Deixa't corrompre per la ficció', diu Pablo Escobar, de Narcos. Els universos del cinema i de les sèries tenen una cita aquest cap de setmana a la Farga de l'Hospitalet, al Saló del Cinema i les Sèries, organitzat per CinemaWorld i la Farga. Realitat virtual, xerrades, exposicions i fins i tot jocs d'escapades en viu dedicats al món de la ficció audiovisual. Aquest matí, es farà la jornada de taules rodones, una activitat oberta al públic i que comptarà amb directors de càsting, directors artístics i guionistes. Les taules rodones són pensades especialment perquè hi participin estudiants del món audiovisual i també joves professionals. Si hi ha hagut universos protagonistes en la ficció dels darrers anys, aquests són Harry Potter i Star Wars. Per això, els organitzadors del Saló del Cinema i les Sèries han dedicat les exposicions més grans a aquestes dues sagues. Més de 400 metres quadrats estan dedicats al món escrit per J.K. Rowling, amb ambientació al món màgic de Hogwarts. A banda de més de cent expositors d'empreses dedicades al sector, durant els tres dies es faran trenta-cinc xerrades sobre films i sèries. Destaquen, dissabte, la de l'actor Alberto Ammann, Helmer ‘Pacho' Herrera a la sèrie Narcos, i també la del compositor de bandes sonores Zacarías M. de la Riva, que ha escrit la música de films com Tadeo Jones. A més, Berto Romero presentarà divendres a la tarda el primer capítol de la seva nova sèrie Mira lo que has hecho. Per als més curiosos, hi haurà tallers de doblatge, de maquillatge d'éssers fantàstics, de cosplay i, fins i tot, per a aprendre a crear un cartell de cinema. També hi haurà espectacles d'improvisació i exhibicions d'especialistes de cinema d'acció, lluita, caigudes, i un espai infantil i decorats interactius. Podeu consultar tota la programació ací

Response: Deixa't seduir per la ficció.


Instruction: On va néixer Maria Josepa Casanellas?

Context: Maria Josepa Casanellas i Escofet (Moja, Alt Penedès, 1922- 8 d'agost de 2007) coneguda al barri de la Marina com la «Pepita», fou una pedagoga catalana. Des de ben jove va demostrar grans inquietuds i va ser l'única noia del seu poble que va estudiar a l'institut de Vilafranca del Penedès. Als 17 anys es va independitzar i es va instal·lar al barri del Port per impartir classes de primària a l'escola parroquial de la Mare de Déu del Port, per recomanació de mossèn Pere Serra, capellà a Moja.,  El 1945, va aprovar les oposicions a mestra i va fer les pràctiques de Magisteri amb Maria Codina, dona del pedagog Artur Martorell, i és així que va entrar en contacte amb el Moviment de Renovació Pedagògica. Fou destinada a Barruera i després a Vilanova de Sau, però només va anar-hi a prendre possessió i de seguida va tornar al barri del Port per exercir de mestra ja a l'escola pública. La seva raó és que calia ajudar la gent a través de l'educació per sortir de la situació en què vivien. El 1986 es va jubilar però continuà encarregant-se de la biblioteca de l'escola i ajudant a infants amb dificultats d'aprenentatge.,  També va formar part de la Coordinació Escolar de l'Escola de Mestres Rosa Sensat, que va ajudar a fundar juntament amb Marta Mata, i on ha col·laborat sovint fent classes a l'escola d'estiu. Així mateix, va ser membre de la Col·lectiu d'Escoles per l'Escola Pública Catalana (CEPEPC), un grup d'escoles de clara orientació catalana. El 2006 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

Response: A Moja, a l'Alt Penedès.


Instruction: On vol finalitzar la carta la protagonista?

Context: Acabaré aquesta carta a Vall-llosell, si és que la Verge de  Montserrat ens permet arribar-hi. ¡Ella ens encamini!\n,  * * *,  Raimon, estimat meu: nostra fugida ha fracassat. No erem encara al rieral que ens hem vist detinguts per uns quants homes comanats pel Sabaté, qui en nom de la Junta Revolucionaria volia portar-nos presos a Vall de Pedres. No pots figurar-te com ens hem esglaiat nosaltres, sobretot la mamà. S'ha armat una tan viva disputa amb nostres acompanyants, que he temut esclatés en lluita encarnitzada.,  No sé d'on m'he tret les forces per a saltar del carrro i per a increpar a nostres perseguidors per sa mala obra; de molestar a pobres dones i malalts. Crec que he arribat a impressionar-los, doncs callaven i fins alguns s'apartaven confosos. En aquell moment l'arribada d'en Basi amb un reforç ens ha perjudicat. S'ha renovat la disputa, i mossèn Isidro i jo hem degut fer miracles per a evitar un disbarat. Ha calgut transigir i tornar a casa.,  Quan hi arribàvem s'ha sentit la veu del Cerdà que venia corrents amb un altre escamot de galifardeus i tronava des de lluny contra el Sabaté perquè ens deixava entrar quedant-se ell fora. Jo, abans que ells, he entès de lo que es tractava, i he fet senya an en Basi perquè fiqués el carro a l'entrada sense acabar de descavalcar. Ha vingut just, perquè quan ells han sentit que el seu amo els cridava -A dintre tothom!-, ja la porta es tancava.

Response: A Vall-llosell.


Instruction: On va néixer Pilar Malla?

Context: Pilar Malla i Escofet (el Pont d'Armentera, Alt Camp, 9 de setembre de 1931) és una mestra i diplomada en treball social catalana, experta en serveis socials i establerta a Barcelona. Fou diputada al Parlament de Catalunya, i primera Síndica de Greuges de Barcelona.,  Durant onze anys va treballar a França amb emigrants espanyols, en centres de salut, en el Servei Social de Mà d'Obra Estrangera i en el Servei Social Internacional.,  Ha estat professora de Treball Social en l'Escola Universitària de Treball Social de l'Institut Catòlic d'Estudis Socials de Barcelona (ICESB) de Barcelona entre els anys 1969 i 1990.,  Va treballar a Càritas Diocesana de Barcelona com responsable del Departament d'Acció Social entre 1974 i 1978.,  Des del 1978 fins al 1981 fou nomenada cap dels Serveis Socials de la Generalitat de Catalunya; i entre 1989 i 1998 ha estat membre del Consell General de Serveis Socials de la Generalitat de Catalunya en representació de les entitats d'iniciativa social.,  El 1981 s'hi va reincorporar com secretària general de Caritas Diocesana de Barcelona i en fou la directora entre 1993 i 1998.,  Ha format part del Consell Municipal de Benestar Social de l'Ajuntament de Barcelona i ha estat responsable de la Comissió de Pobresa d'aquest consell. Va presidir la Comissió Tècnica de Desequilibris Socials del Pla Estratègic Barcelona 2000.,  Ha coordinat diferents publicacions de treball social, ha publicat articles en diverses revistes de treball social i ha promogut treballs que recullen i denuncien la realitat de la pobresa a Catalunya. També és autora de diverses publicacions i ha dirigit planificacions de treball social per a l'Ajuntament de Barcelona i la Generalitat de Catalunya.,  És membre del Consell Assessor de la Taula d'Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya.,  És vice-presidenta del patronat del Centre Català de Solidaritat, CECAS. Fundació que treballa amb drogodependents i està formada per diferents membres de Càritas Catalunya.,  Membre de Ciutadans pel Canvi, va ser elegida diputada en el Parlament de Catalunya en la llista del Partit dels Socialistes de Catalunya l'any 1999. Fou  presidenta de la Comissió de Política Social del Parlament durant la sisena legislatura (1999-2003).,  Del 2004 al maig del 2010 va ser Síndica de Greuges de Barcelona.,  Ha estat guardonada amb el Memorial Joan XXIII per la Pau (1985), el Premi d'Honor Lluís Carulla (1988), la Creu d'Or de l'orde civil de la Solidaritat Social del govern espanyol (1996) i la Creu de Sant Jordi (2004).,

Response: Al Pont d'Armentera, a l'Alt Camp.


Instruction: Quin personatge parla primer?

Context: -I com ho voldries fer?- replicà en Vadô. -Si a sa boja et tiressis a embarrancar, potser no ho contaries, caret. Si de cas t'haurien de portar un cap i preparar…,  -I ara!- saltà l'avi Mauva. -Gràcies a Déu no tenim necessitat de que ningú exposu sa seua vida per nosatros. És pecat, abusar de sa caritat des proïsme.,  El pare devia ser de la mateixa opinió. Blanes fugia, fugia… La pluja i la distància anaven emboirant la gernació que tant ens havia interessat. Les siluetes de les persones se fongueren en una sola taca negrenca, el conjunt s'esfumà… Després gent i platja desaparegueren darrera la blanquinosa fumarada que aixecaven els rompents. La vila, anierada en un clotarell de muntanyes, presentava un aspecte fatídic. El campanar de sa encimbellada església, capçat d'una corona estranya, amb son cos bru i encirat i el seu rellotjàs a tall de medalla pectoral, prenia la figura d'un àugur ciclòpic, dret al costat de l'ara, amb tot el poble agenollat als seus peus. La Palomera revestida d'aigua xarbotosa, com un ronc perol que bull i s'estufa i es vessa a dojo, passava, fantàsticament. Arreu bromes, pluja, udoladissa… El paisatge fluïdificant-se en l'ambient tèrbol i ombradís: un paisatge de somni pesat. La imaginació creia pesenciar aquella obra sense nom de què parla el Macbeth.,  -Blanes, Blanes, terra de s'alegria!- exclamà en Vadò: -avui entristeixes es cor des teus fills. Es dimonis ballen pes teus turons i s'infern ronca sobre tes platges.

Response: En Vadô.


Instruction: Qui eren Sixt i Hou?

Context: Sixt i Hou o Sist i Thou (Girona o Celrà, final del segle III - 303) van ser, segons una tradició, dos cristians que van morir martiritzats a Girona. Són venerats com a sants per l'Església catòlica a Celrà i Girona, però no consten al Martirologi romà.,  És probable que siguin figures llegendàries sense existència real, ja que no consten citats en cap document antic, ni en martirologis versemblants, i el seu culte i llegenda són molt tardans, com el d'altres sants ficticis similars.,  El nom d'Hou (i de \Sant Hou\, Tou o Santou) correspondria a un derivat d'Eobald, Teobald o Eudald). En una de les primeres referències a les relíquies s'esmenten com de \sancti Eovalli\, sant Euvald.,  Aquest i Sixt haurien estat dos joves (nens o adolescents) cristians que no van voler renunciar a la seva fe durant la persecució de Dioclecià. La llegenda situa el seu martiri a Girona, on haurien estat degollats per orde del prefecte Rufí el dia 24 de març de l'any 303,.,  Els seus cossos van ésser enterrats en un lloc desconegut. Fins al segle xiii, entre 1227 i 1234, no van tenir culte; llavors, un pagès va veure unes llums misterioses (o per la revelació d'un àngel en un somni) sobre un bardissar vora el camí, prop de Celrà, i va trobar-hi unes restes que van ser les dels màrtirs: era un 7 de maig, que passarà a ésser la festivitat litúrgica dels sants. Traslladades a l'església de Sant Feliu de Celrà, els dos van ésser proclamats patrons de la localitat. Un reconeixement de les restes fet en 1750 pel vicari general de Girona va constatar que corresponien a nens o adolescents.,  La celebració a Celrà es va establir en dos dies: San Sixt, el mateix dia de l'aniversari de la troballa de les relíquies, el 7 de maig, festa major del poble; Sant Hou, el 17 de juliol, festa major d'estiu.,  Tenen uns Goigs dedicats en la parròquia que comencen així: Dels devots, Sants Martyrs sou admirables Protectors; Pregau Sant Sist y Sant Thou, a Déu per als pecadors.,  S'ha dit que Sant Sixt és una cristianització d'alguna divinitat pagana relacionada amb la pagesia, ja que l'abril correspon a l'època de germinació de les llavors. Una dita local diu \Els fesols, es planten per sant Sixt i es mengen per sant Ou\ i una altra \No és bon Sant Sixt i Sant Hou si no plou\.,  Tot i que de vegades s'ha confós amb Sant Eudald, la tradició els tracta com a sants diferenciats.,  El reliquiari amb les restes dels sants màrtirs fou destruït en el saqueig que patí l'església de Celrà el dia 20 de juliol de 1936, al començament de la Guerra Civil

Response: Dos cristians que van morir martiritzats a Girona.


Instruction: On va néixer Sara Jordà?

Context: Sara Jordà i Guanter (Figueres - ?, Barcelona, 11 d'agost de 1938), fou una protectora de persones perseguides durant la guerra civil espanyola per ser contràries al govern republicà.,  Pertanyia a una de les famílies més influents de Figueres de començaments del segle xx. Era filla de Tomás Jordà i Genover, que havia estat alcalde de Figueres els anys 1904 i 1905 i estava casada amb Josep Tutau i Estruch, net del ministre d'Hisenda de la Primera República Espanyola, Joan Tutau i Vergés.,  Durant la guerra civil va ser membre del Socors Blanc, una organització creada el 1933 amb l'objectiu de proporcionar suport i assistència a partidaris del tradicionalisme i que durant la guerra va actuar de cinquena columna a la zona republicana.,  El desenvolupament de la guerra i la progressiva crida de les lleves va fer que el 1938 el nombre de desertors s'hagués elevat molt, i més en les zones frontereres com l'Alt Empordà.,  En aquest context, Sara Jordà es va implicar en la lluita clandestina. Es va infiltrar en centres oficials de Girona per obtenir documentació falsa, signatures i segells, que lliurava a persones perseguides per salvar de la mort, i organitzava expedicions per fer travessar les muntanyes, camí de França. Descoberta la xarxa, va ser detinguda i afusellada al Fossat de Santa Helena del castell de Montjuïc amb altres 6 dones i 57 homes. Va ser condemnada a mort pel Tribunal d'Espionatge i Alta Traïció.,  El seu nom figura entre les \caigudes per Espanya\ com a membre de la Sección Femenina de la Falange al llibre autobiogràfic de Pilar Primo de Rivera.,  L'ajuntament franquista de Figueres li va dedicar el nom de la rambla principal de la ciutat, on tenia la seva residència. Aquesta via portà el seu nom entre el 1939 i el 1979, any d'ençà del qual es torna a dir simplement La Rambla.

Response: A Figueres.


Instruction: A què es dedicava Carme Plaja Asenci?

Context: Carme Plaja Asenci (Pals, 28 de setembre de 1950) fou mestra i hostalera a Palafrugell.,  Els seus pares es traslladen a Palafrugell quan tenia vui mesos l'edat i s'instal·len a la casa pairal del carrer Sant Sebastià. Va cursar estudis de Comerç a l'Escola Vedruna de Palafrugell i de llengua francesa a l'Escola Oficial d'Idiomes de Girona, on es va treure el Certificat d'Aptitud Pedagògica (CAP) i es va convertir en mestra de francès. Comença a exercir la seva professió als 25 anys a l'Escola Santa Teresa de Palafrugell i del 1978 al 1988 exercirà de mestra de francès a l'Escola Vedruna de Palafrugell.,  Des de ben petita ajudava els pares a l'Hostal i va aprendre l'art de l'hostatgeria fins que al 1989, després de la proposta dels pares, decideix continuar el negoci familiar dirigint l'Hostal Plaja fins a la seva jubilació l'any 2017.,  Carme Plaja es va casar amb Jordi Ungé Ribas, de Castelló d'Empúries, l'any 1973. El matrimoni ha tingut dos fills, Jordi i Elisabet.,  Els Plaja eren maçons, que provenien de Fitor, del Mas Plaja. A mitjans del segle xix el seu negoci era l'explotació de grans extensions de suredes a Fitor i eren considerats, juntament amb la família dels Torroella, uns dels grans propietaris forestals de les Gavarres.,  L'any 1876, amb els guanys del suro, Joan Plaja Montserrat decideix establir-se a Palafrugell, comprant una antiga casa al carrer Sant Sebastià números 32-34, reformant-la i convertint-la amb la seva casa pairal.,  Al 1939, després de la guerra, en Francesc Xavier Plaja, hereu del mas Plaja de Fitor i la seva esposa Leonor Rubau, decideixen vendre el mas i s'instal·len amb els seus 6 fills (5 noies i 1 noi, Joaquim Plaja Rubau, pare de la Carme) a la casa pairal de Palafrugell.,  Els pares de Carme Plaja, un cop casats, varen anar a viure a Pals amb la família de la mare, on va néixer Carme Plaja. A l'any 1950, quan Plaja tenia vuit mesos, es van traslladar a viure definitivament a la casa pairal de Palafrugell.,  L'any 1958, Amparo Asensi Roig, mare de Carme Plaja, va decidir convertir la casa pairal en una pensió animada pels seus veïns, i propietaris de l'Hotel Costa Brava, que li llogaven habitacions degut a la gran demanda . Al principi es va anomenar Casa de Huéspedes i més endavant va passar a anomenar-se Pensió Plaja.,  La Pensió Plaja, més coneguda com a Can Plaja, va començar la seva activitat amb només 4 habitacions i el menjador de l'habitatge. Més tard, cap a l'any 1961, es van edificar 16 habitacions noves adjacents a l'edifici principal. Donaven al pati, on hi havia dos safareigs i un sortidor. També es va construir un nou menjador. L'hostal i la casa pairal estaven així separats, però la recepció va mantenir-se a l'entrada, que sempre ha conservat el seu estat primigeni.,  A Palafrugell, la consolidació del turisme va suposar el progressiu arraconament a un pla secundari en la indústria surera, veritable motor de l'economia local durant els últims dos-cents anys. En tan sols deu anys, entre 1950 i 1960, Palafrugell arribà a 9.134 habitants consolidant-se com a segon municipi de la comarca.,  El fill de Carme Plaja, Jordi Ungé Plaja i la seva esposa Susanna Ruiz Pedraza, continuen el negoci familiar. És la tercera generació de la família Plaja que gestiona l'hostal.,  L'any 1965, el pare de la Carme, va inaugurar el bar Sa Garoina, paret amb paret de l'hostal, on Carme també hi treballava juntament amb tota la família.

Response: Fou mestra i hostalera.


Instruction: Qui ha comunicat la sentència del cas Pretòria?

Context: L'Audiència espanyola ha fet pública la sentència dels onze acusats del cas Pretòria per operacions urbanístiques il·lícites entre els anys 2002 i 2009 a Santa Coloma de Gramenet, Sant Andreu de Llavaneres i Badalona. Ha condemnat l'ex-batlle de Santa Coloma, Bartomeu Muñoz, a cinc anys i nou mesos de presó i una multa de 3,4 milions d'euros per l'operació Pallaresa, aprovada l'any 2001 i relacionada amb la creació d'un centre comercial, hotels i habitatges. També ha condemnat a l'ex-diputat del PSC i ex-soci de l'ex-batlle Luis García ‘Luigi' per delictes de tràfic d'influències, blanqueig de capitals, suborn i falsedat en document oficial, amb set anys de presó i 14,1 milions d'euros. També han estat condemnats a un any i onze mesos de presó l'ex-conseller d'Economia de la Generalitat Macià Alavadera, amb 3,2 milions d'euros de multa, i l'ex-secretari de Presidència Lluís Prenafeta, amb 5,8 milions, per delictes de tràfic d'influències i blanqueig de capitals després de cobrar comissions il·legals. Un altre dels condemnats és l'ex-regidor Manuel Dobarco, que haurà de complir 8 anys i 6 mesos d'inhabilitació. El mes de setembre la Fiscalia Anticorrupció va canviar les seves peticions de pena. Va rebaixar la de Lluís Prenafeta i Maciá Alavedra de 6 anys i 10 mesos a 2 anys de presó, mentre que per al líder de la trama, Luis Andrés García, ‘Luigi', va augmentar de 8 a 13 anys de presó. També va modificar la petició de pena per a Bartomeu Muñoz, per a qui demana 8 anys i 4 mesos de presó –abans, demanava 6 anys i 10 mesos–. Els dos ex-alts càrrecs de la Generalitat evitaran passar per la presó. Els magistrats expliquen a la sentència, de més de 1.300 pàgines, que els ara condemnats van participar entre els anys 2002 i 2009 en diferents operacions urbanístiques que, en lloc de beneficiar l'interès públic, cercaven el rendiment econòmic particular. El cas Pretòria arriba a judici: qui és qui en l'entramat

Response: L'Audiència espanyola.


Instruction: Quin és el miracle de Mahoma que observa Mestre Quissu?

Context: Mestre Quissu es va despertar i, no sense disgust, va veure que havia fet el miracle de Mahoma -s'havia adormit a l'ombra i es despertava al sol. Mestre Quissu, bon filòsof, com solen ser els gossos a certa edat, va pendre paciència, s'incorporà una mica i començà a gratar-se l'orella esquerra, de cara a la gran claror que li feia mig cloure les parpelles. Després se va alçar, va fer una bona estirada que acabà amb un badall descomunal, i xano, xano, tot estirant les potes, se'n anà a l'altre cantó de l'era, on l'ombra de la casa marcava una llenca cendrosa, sobre el roig dels rajols. I allí es tornà a ajeure, llençant un gran sospir i tot llepant-se el morro.,  Mestre Quissu s'endormiscava altra vegada, quan el sobtà un xisclet estrident que passà damunt d'ell com una bala rasa, fent brunzir l'aire. S'esparvillà tot alarmat -i va veure un falziot, fugint al lluny, a flor dels camps de blat que començaven a rossejar.,  -Hola, ja els tenim aquí!- va semblar que digués Mestre Quissu, amb un expressiu moviment d'orelles. -Ben vingut lo falziot, tu que portes el bon temps!… tornà a llepar-se els bigotis, tot passejant la seva mirada pels camps solitaris, que s'estenien del peu mateix de l'era fins a pèrdua de vista.,  El va interrompre una pussa, corrent-li cua avall -una de les coses que més l'inquietaven. Hi donà cobro de seguida, i tornà a filosofar.,  -Oidà, oidà!… i va de bo que hi som al bon temps!- semblava que digués passejant la punta del seu morro per tota l'amplària dels camps, els ulls mig closos, aspirant a petites alenades l'aire tebió.,  -Té, els camps ja rossejen, no corra un núvol… i aquest ventet que fa… tant dolç… tant de bon ésser!… Fins ha donar gust de rabejar-s'hi…,  I es va alçar mandrosament, s'estirà primer endarrera, després endavant, badallà, s'estirà altra vegada, després es va espolsar, i xano, xano s'en va anar cap al carrer.,  Un moment, a l'eixir de l'ombra de la casa, es va tenir de parar, per mor d'una altra pussa que li feia pessigolles a la ditxosa cua…

Response: Adormir-se a l'ombra i despertar-se al sol.


Instruction: On era el mas Patllari?

Context: A un tret de bala, darrera un turó hi havia el mas Patllari.,  Entre els cerdans i la família d'en Patllari (pare i mare i quatre fills, el més espigat de set anys) s'establí una bella franquesa. El masover ajudava el Cerdà a apilar boscalls, i el Cerdà, un poc curandero, li guaria els menuts quan s'empiocaven, i, en tornant de vila, els duia carquinyolis i pa blanc.,  * * *,  La vetlla de Nadal, a entrada de fosc, el carboner traspassà davant la porta de can Patllari. Anava sol, abrigat amb el seu tapaboques, i punyia la mangala com si tornés de viatge.,  La Tereseta, la dona d'en Patllari, trencava rama per als bous al fons de l'entrada. En atalaiar-lo el convidà a fer una estona de xerinola amb ells.,  -¡Us enlleireu, sant cristià, entaforat en la vostra barraca!- Ells celebrarien la festa del tió per als infants, courien unes quantes pomes al caliu, menjarien unes quantes figues ensucrades i uns quants turrons de neu, i encetarien una botellola de garnatxa. En Patllari s'ho pendria a desaire, si el Cerdà no hi anava amb el seu noi. Fins la mainadota li'n sentiria grat, car els enriolaria amb els seus acudits i amb la seva vèrbola de gavatx. Era de cor que desitjaven la companyia dels carboners i volien compartir amb ells llurs pobreses. Refúmera! ¡era nit de germanor i de joia, aquella nit! Que no la fes pertenir, que no fos gusarapa.

Response: Darrera un turó.


Instruction: Qui formava part de la Presidència de la Generalitat de Catalunya?

Context: L'ex-conseller de Presidència de la Generalitat de Catalunya, Macià Alavedra, ha reconegut haver cobrat comissions del 4% en les operacions Badalona i Niesma en el judici del cas Pretòria. Alavedra havia arribat a un pacte amb la fiscalia anticorrupció per confessar els fets a canvi d'evitar la presó, tot i que es manté la multa de 10,3 milions d'euros i l'obligació de tornar els 3,2 milions que s'hauria embutxacat. Ha confessat haver posat en contacte empresaris per a la compravenda de terrenys amb l'objectiu de cobrar per aquestes intermediacions, d'acord amb un altre ex-conseller del govern català, Lluís Prenafeta, i el presumpte cap de la trama, Luís Andrés Garcia, ‘Luigi': ‘Després ens la vam repartir entre els tres , que era el pacte verbal que teníem'. ‘Accepto els fets que m'imputa. Els conec i els accepto', ha dit a l'inici de la seva declaració a l'audiència espanyola. En el cas de Badalona, ha explicat, va ser principalment Prenafeta, qui va portar a la societat Espais, de Lluís Casamitjana, perquè participés del projecte del terreny del port: ‘Amb Prenafeta vam realitzar junts alguna relació d'intermediació i facturàvem les comissions a través de Poliafers', una societat del mateix Prenafeta. Alavedra ha explicat que la seva feina era únicament la d'intermediació i ha carregat sobre el presumpte cap de la trama la responsabilitat de les negociacions empresarials i polítiques per fixar alguns dels aspectes que s'investiguen, com les requalificacions urbanístiques i revalorització de terrenys: ‘No vaig participar en això', ha assegurat. En aquest sentit, Alavedra ha explicat que era ‘Luigi' qui s'ocupava de contactes amb els sectors públic i privat perquè en el cas de l'operació Badalona va coordinar tots els venedors. Ha afegit que a l'operació Niesma ‘Luigi' era el propietari dels terrenys de Can Riviere i quan els va voler vendre va contactar-hi per buscar un comprador: ‘Vaig presentar-lo un amic nostre, Xavier Solano, de l'empresa Restaura', s'ha limitat a dir. Preguntat sobre societats en paradisos fiscals i operacions a l'estranger, Alavedra també ha reconegut haver tingut diners a Andorra, Suïssa i Portugal, però només ha acceptat haver amagat a la hisenda pública els seus fons a Portugal, que posteriorment hauria regularitzat a través d'operacions complementàries l'any 2009. Alavedra ha respost només a les preguntes de la fiscalia i s'ha negat a respondre a la resta d'advocats defensors dels altres acusats. El seu advocat no li ha formulat preguntes i ha demanat que es pugui absentar de les següents sessions del judici, fins a les conclusions, quan la fiscal donarà a conèixer la rebaixa de condemna

Response: Macià Alavedra.


Instruction: Què és Berta, la dels grans peus?

Context: Berta, la dels grans peus (originalment en francès antic: Berte aus grans piez; francès modern: Berthe aux grands pieds) és una cançó de gesta francesa del cicle de Carlemany, composta a principis del segle xiii i que narra llegendàriament la vida i les aventures de Berta de Laon, coneguda per ser la mare de Carlemany. El seu autor va ser presumiblement el trouvère francès Adenet Le Roi.,  Pipí té previst casar-se amb Berta, filla dels reis d'Hongria, Floris i Blancaflor. Quan la núvia arriba a París, la seva donzella Margiste la intercanvia amb la seva pròpia filla, Aliste, i para una trampa perquè condemnin a mort per traïció a la suposada filla de la donzella (és a dir, la veritable Berta). Tanmateix, finalment se li perdona la vida i se l'exilia a un bosc, on viu humilment a la cabana d'un camperol, Simó. Quan la reina d'Hongria, Blancaflor, va a París a visitar la seva filla, es descobreix l'engany. Margiste és executada, però Aliste és tancada en un convent, ja que mentrestant s'ha convertit en mare de dos fills del rei: Heldri i Rainfroi. Un dia, Pipí caçant al bosc retroba Berta, a qui reconeix pels peus. La restaura a la cort i, més endavant, naixerà Carlemany.,  Certament la cançó de gesta no té cap relació amb la vida real de la Berta històrica sinó que beu de fonts del folklore (l'esposa canviada, etc.).\nArgumentalment, la cançó de gesta Mainet, que explica l'enfrontament del jove Carlemany amb els seus germanastres, enllaça a continuació de la cançó de Berta. Una altra cançó de gesta (de diferent tradició) sobre la vida de Carlemany jove és la de Basin.,  El text conservat s'atribueix a Adenet le Roi; sembla escrit en els anys 70 del segle XIII i consta de gairebé 3.500 versos alexandrins, distribuïts en 144 laisses. Les laisses rimen successivament, una en rima masculina, seguida d'una altra laisse en la mateixa rima però femenina, mostrant-se així com un text molt elaborat des del punt de vista formal.,  D'aquesta cançó de gesta se'n conserva també una versió francoitaliana (Berta de li gran pié, s. XIV) i una versió prosificada (Histoire de la reine Berthe et du roi Pepin, s. XV). En podien haver existit també versions anteriors a la d'Adenet.

Response: Una cançó de gesta francesa.


Instruction: Quin tipus de publicació és L'explosió de Capità Arenas?

Context: L'explosió de Capità Arenas. La trama del gas natural a la Barcelona preolímpica és un treball d'investigació periodística de Santiago Vilanova, en què ofereix un document insòlit sobre la quantitat d'explosions i morts que va causar el pas del gas ciutat al gas natural a Barcelona, sense que l'empresa energètica n'assumís cap conseqüència judicial, davant la frustració de les famílies afectades. El llibre també és un document inèdit de la manera com els mitjans de comunicació, controlats pels oligopolis energètics, i les connivències polítiques amb la justícia poden silenciar la llibertat d'expressió i manipular-la. Aquest llibre inaugura la col·lecció d'assaig de l'editorial Apostroph, que s'ha creat enguany. Arribarà la setmana entrant a les llibreries. Podeu llegir-ne el primer capítol. Explica l'editor d'Apostroph, Bernat Ruiz Domènech: «Deu fer cosa d'un any, en Santiago Vilanova em va proposar de publicar L'explosió de Capità Arenas. El tema em va semblar interessant però allunyat de l'actualitat i de poca importància en comparació amb els convulsos anys setanta al nostre país. M'equivocava. Quan vaig tenir prou temps per a llegir-lo amb calma, no tan sols vaig veure que era de total actualitat –malgrat els gairebé cinquanta anys transcorreguts–, també vaig poder gaudir de la depurada prosa i el ritme vivaç de l'estil d'en Santiago, un periodista de primera que, amb aquest i altres llibres, demostra que és una de les millors veus del país. Tot i haver publicat més de divuit llibres, en Santiago mai no ha format part de les veus habituals als mitjans de comunicació; un dels motius també queda clar a L'explosió de Capità Arenas: és insubornable, no és acomodatici i diu el que ha de dir. Per això aquest llibre i els autors com ell són tan necessaris, encara més en un temps dominat per la confusió i la crisi de la premsa.

Response: Un treball d'investigació periodística.


Instruction: Com es considera el narrador respecte a la natura?

Context: Me sabrien dir què hi fa la gent, a fora?,  Jo no he nascut insensible als atractius de la naturalesa. No, senyor. Molt al contrari, m'agrada la bravesa del torrent, l'ímpetu de ses aigües bramadores; me complauen els diversos graus de color verd que a la vista presenten les airoses espigues del blat tendre, els pàmpols de la vinya entre oliveres i els quadros d'hortalisses, i encara, encara!, me sento l'ànim penetrat de melancolia, si a la silenciosa vesprada, allà en la vall tranquila i solitària, sona lluny el rústic fluviol, repetint una d'aquelles follies senzilles i gemegoses, com la que diu:,  «Adéu-siau, mon pare.  Adéu, mare i germans…»\n,  que sempre l'escolto amb esgarrifances mentres dura la llarga modulació de l'última nota.,  Però vostè, home panxut, que quaranta anys ha que acana metòdicament vetes i calicó, o bé pesa arròs i fideus; vostè que té una dona tan janota, grassona i de bon veure, magatzem i pis gran amb aigua viva a Barcelona… ¿com és que va a fora els diumenges? Li demano per favor, home: ¿què hi fa, vostè, al Putxet, en una casa com un cop de puny, amb estadants a sobre, a sota, a davant i als costats, lluny del carnisser, de la fleca, de l'estanc i de la iglésia; que no pot donar un pas fora de casa sense ficar-se en la pols fins als genolls; que de dia no pot passejar-se, perquè el sol estabella, i de nit tampoc, per mor de la fosca i la serena? Vostè se'n va a fora amb la fresca i ha de carregar amb les claus de casa, amb la xacolata, amb ciurons, i fins peix… (no m'ho negui!) i fins llard… ho sé de cert…,  Vostè ajuda a buscar estelletes per a fer foc; pren xacolata en una cadira coixa, menja figues… i ja pica el sol.,  Vostè ajusta els porticons i obre de bat a bat les portes del corredor… jo ho he vist.,  Vostè va a missa torrant-se i en torna rostint-se. Treu el mocador d'herbes, se'l passa per cara i coll; tira sobre el llit la levita, i diu allò de «és un gust estar a la fresca!» Però ho diu bufant.

Response: Que no ha nascut insensible als atractius de la naturalesa.


Instruction: Què ha volgut posposar el govern valencià?

Context: La decisió del govern valencià d'ajornar la celebració de les Falles a tot el País Valencià i de la festa de la Magdalena a Castelló ha estat acollida en general amb resignació, comprenent les raons sanitàries que ho aconsellen però també amb preocupació per les conseqüències econòmiques de la cancel·lació. No hi ha, a més, una data senzilla on encaixar-les. La Setmana Santa queda massa prop i Sant Joan és incompatible perquè la majoria dels artistes fallers en aquestes dates treballen per a les fogueres d'Alacant. El president de la Generalitat, Ximo Puig, de fet, ha anunciat aquest dimarts que s'ajornen, a una data encara per determinar, les Falles de València que anaven a tenir lloc de l'15 a el 19 de març a causa de l'epidèmia de l'coronavirus. Així mateix, el Govern ha decidit també ajornar les festes fundacionals de la ciutat de Castelló, la Magdalena, que anaven a començar aquest diumenge. Puig ha dit que ho ha fet en ‘plena coordinació' amb el ministeri espanyol de sanitat. El president ha dit que amb aquesta decisió, ‘es tracta de minimitzar l'element de risc per al contagi per aglomeracions humanes i desplaçaments massius de persones procedents de zones més afectades'. Puig ha apel·lat a la ‘comprensió de la ciutadania, especialment als afectats per una decisió tan complexa', i ha citat que aquest ajornament es produeix de la mateixa manera que es va fer amb el Carnaval de Venècia, la Fira de Turisme de Berlín o el World Congress Mobile de Barcelona. Puig ha comparegut acompanyat dels vicepresidents, Mónica Oltra i Rubén Martínez Dalmau, i dels consellers de Sanitat, Educació, Justícia, Economia i Transports després d'una reunió en què també ha estat present el regidor de Cultura Festiva de l'Ajuntament de València i president de la Junta Central Fallera, Carles Galiana. Amb posterioritat el Partit Popular ha anunciant que està d'acord amb la decisió tot i que ha dit que els hauria agradat assabentar-se de manera directa pel president. Preocupació en el sector turístic En el sector de l'turisme, a més de l'ajornament de les festes, l'anunci fet pel govern espanyol de suspendre els viatges de l'Imserso ha provocat que els empresaris i les institucions valencianes reclamen compensacions per aquesta mesura. La patronal hotelera Hosbec ha demanat l'adopció d'una sèrie de mesures laborals, econòmiques i fiscals.Fonts d'Hosbec també han insistit que les mesures econòmiques han de ‘garantir la viabilitat financera dels operadors adjudicataris o posar en marxa línies ICO específiques per a proporcionar tresoreria si fos necessari'. Hosbec ha qualificat les dues decisions com un ‘gerro d'aigua freda' per a la indústria turística tot i que entén que s'ha pres ‘amb suficients motius de caràcter sanitari'. Una de les raons que sembla haver pesat més en la decisió ha estat el fet que l'any passat es van desplaçar a València per les falles més de 400.000 madrilenys i s'esperava que enguany encara en vindrien més degut precisament a la suspensió de les classes en les universitats. Per al govern valencià una arribada massiva com aquesta de gent de la zona de l'estat on la situació sembla més fora de control ha estat una preocupació molt específica

Response: La celebració de les Falles a tot el País Valencià i de la festa de la Magdalena a Castelló.


Instruction: Què no poden adquirir els personatges?

Context: -No marxeu… no marxeu… avui mus havem reventat l'ànima i no hem hajat ni per comprar una agüia… cotra peixots i dolents… no cal que ploreu… aneu a câ vostra a cercar sa cofa, que's Rector avui fa almoina.,  -Qui la fa?,  -S'Americano de cân Roc… homes i dones; els nois no hi poden ensena.,  -Airu amb ell!,  -Veus, Perot, no renegus! val més això que sa tortuga esborneiada de l'altro dia… ei! Xixu! no fassus es baganau!,  -Orsa!… Orsa! veus, això és una bona muixangueta per un dia de mala calada.,  I tres dels més acorats van agafar-se del bracet i resplandents de goig van anar-se'n cap a la vila tot cantant:,  Tam patantam, Pauleta gonyes dins quan plóu i a la matinadeta quan la puput fa l'ou.,  La noia desconeguda romàn encara recolzada al pi. Ara mira embadalida l'estol que passa pel seu davant… li fa feresa restar altre dia sola i trista corsecant-se de fam i tremolant de fred abandonada… Instintivament va allargar la mà mentres de sos ulls brollaven dues llàgrimes.,  -Ai la mare! que captes?… vòs peix, gonya'l!,  -Que tens ses mans de senyora? para ment que sa corda te faria muletes!

Response: Una agüia.


Instruction: Qui va ser Glòria Roig i Francitorra?

Context: Glòria Roig i Francitorra (Barcelona, 18 de desembre de 1936 - 15 de febrer de 2008) fou una actriu de televisió i dobladora de cinema en català i en castellà.,  Roig va néixer a Barcelona (Barcelonès) el 18 de desembre de 1936. Els seus pares: Albina Francitorra i Aleña i Tomàs Roig i Llop eren escriptors així com la seva germana Montserrat Roig. Vídua de l'actor José Luis Martínez Sansalvador, popular per doblar les veus de Robert Mitchum, Gene Hackman, Humphrey Bogart, Sean Connery, Charlton Heston i Tom Selleck. Mare del periodista Álex Martínez i Roig, de l'actor de doblatge César Martínez, de la productora d'esdeveniments Glòria Martínez i de Xavier Martínez.,  Va estudiar a l'Institut del Teatre els anys 1953 i 1954. Actriu molt coneguda al Principat de Catalunya, representà el monòleg escrit per la seva germana Montserrat conegut amb el nom de \Reivindicació de la senyora Clito Mestres\, espectacle que va obtenir un gran èxit entre el públic i la crítica.,  Dedicada especialment al doblatge, així com el seu marit, va intervenir en diverses pel·lícules donant veu a actrius com ara Bette Davis, Faye Dunaway, Glenn Close, Miranda Richardson o Sally Field. Una de les darreres pel·lícules en la que va participar com a actriu fou \La educación de las hadas\, de José Luis Cuerda l'any 2006.\nRoig morí a Barcelona el 15 de febrer de 2008 i fou enterrada al cementiri de les Corts.

Response: Una actriu de televisió i dobladora de cinema en català i en castellà.


Instruction: Qui és Alegria Julià i Danés?

Context: Alegria Julià i Danés (El Guinardó, Barcelona, 16 d'abril de 1945) és una escriptora catalana que ha conreat la literatura infantil i juvenil.,  Alegria Julià va néixer al barri barceloní del Guinardó el 1945 i va iniciar la seva formació a l'Escola Municipal del Parc del Guinardó. L'escola comptava amb una nodrida biblioteca on es va començar a interessar per la lectura i, més tard, per l'escriptura. Va exercir de mestra durant molts anys, a les Escoles Grimm, als CEIP Tresfonts i CEIP Lope de Vega, tots tres de Barcelona i a l'escola Àngel Guimerà de Pallejà. També va fer d'assessora didàctica al Servei d'Ensenyament del Català (SEDEC). Va tornar de nou a les aules, a l'escola Pau Casals-Gràcia, on es va jubilar. Actualment segueix tenint contacte amb les escoles. Li agrada encomanar als nois i noies l'afició per la literatura. Continua vivint al Guinardó, un barri amb tradició d'escriptors que considera propici per la creació literària.,  Ha publicat contes a la revista Cavall Fort, reculls de contes i diverses novel·les. A Gent de mar (1997) s'hi reflecteix el seu amor pel mar, herència de la família del seu pare, que era de Vilassar de Mar, lloc on està ambientada la novel·la. Estiueja a Moià, la capital del Moianès, i els paisatges i les tradicions d'aquesta comarca són la font d'inspiració de la seva novel·la Un romà al segle xx (1991) i del recull Contes de festa major (1995). Allà, a més, va fer amistat amb el dibuixant Josep Lluís Martínez i Picañol, més conegut com a Picanyol, que va ser l'il·lustrador dels llibres Un romà al segle XX i Contes verticals (2008).,  Narrativa:,  Novel·la:,  La seva obra ha estat traduïda al castellà i al basc.

Response: Una escriptora catalana.


Instruction: Qui va ser Montserrat Isern Rabascall?

Context: Montserrat Isern Rabascall (L'Hospitalet de Llobregat, 30 de maig de 1900 - Barcelona, 2 de juliol de 1986), galerista d'art, comerciant d'art català i fundadora de la galeria d'art Syra, sent la primera dona responsable d'una galeria d'art i la primera persona en crear una \Fira de Dibuix al carrer\ a la ciutat de Barcelona.,  Fou la filla gran del matrimoni entre Maria Rabascall Aguiló i Jaume Isern i Hombravella, conegut metge catalanista i progressista , que exercí la medicina a L'Hospitalet de Llobregat. I fou germana de: en Josep (1902), la Núria (1908), en Jaume (1912), la Fanny/Francisca, en Teòfil i en Salvador.,  Va formar part de la Junta de Dames de la Creu Roja de l'Hospitalet (1925), presidida per Eugenia Casanovas i formada per les senyores: Pilar Guill de Jiménez, María Luisa Ortiz de Suero; i les senyoretes Pilar de España, Juanita Farnés, Margarita Martínez i Consuelo Corominas. També va formar part com a vocal de l'associació barcelonina “Acció Femenina” (1929-1930), una associació feminista impulsada i presidida per Carmen Karr.,  La Montserrat visqué a la casa amb jardí que la família Isern Rabascall, al 1930 s'hi fes construí pels germans Ramon i Antoni Puig i Gairalt,  com a casa familiar i consultori mèdic privat del doctor Isern, anomenada Xalet Isern. Casa d'estil racionalista a la Plaça del Repartidor, just davant de l'edifici de Correus, on actualment s'ubica la Comissaria de Policia Nacional.,  Qualificada per Daniel Giralt-Miracle i Rodríguez com \la marxant dinàmica de l'art català\, Montserrat Isern inaugurà, el 1931, la galeria d'art SYRA, al carrer Diputació de Barcelona, que de seguida va destacar en la difusió de l'art d'avantguarda, donant acollida a artistes com Pablo Picasso, Josep Llorens i Artigas, Manolo, entre d'altres. La galeria es convertí en un punt de referència obligat per entendre una gran part de l'art català del segle XX.,  El 1932 va organitzar la \Primera Fira de Dibuix al carrer\ a la Gran Via de la ciutat de Barcelona, als Jardins de Soler i Rovirosa fronterers a la Casa del Llibre. El projecte i execució fou a càrrec del grup d'arquitectes de la GATCPAC (Grup d'Artistes i Tècnics Catalans per el Progrés de l'Arquitectura a Catalunya. La inauguració oficial va ser presidida pel president de la Generalitat de Catalunya Francesc Macià, el senyor Moles, Governador Civil de Barcelona, i el senyor Ventura Gassol Conseller de Cultura de la Generalitat.,  Després de la Guerra Civil, traslladà la galeria d'art SYRA al Passeig de Gràcia de Barcelona, i més concretament als baixos de Can Batlló.,  La Montserrat, sempre que algun hospitalenc li demanava col·laboració, ella s'hi prestava, i així ho va fer al 1960, quant juntament amb el pintor Joan Commeleran, per tal de promoure la rehabilitació de l'ermita de Bellvitge, va cedir la galeria per organitzar una exposició-subhasta de dibuixos i pintures que diversos artistes catalans van regalar.,  Una mostra més del lligam que va mantenir sempre amb l'Hospitalet és el fet que un dels darrers dibuixants que penjaren quadres a la galeria SYRA va ser Joan Soler i Jové, conegut pels seus apunts sobre Charlie Rivel i la col·lecció de dibuixos que va realitzar sobre l'Hospitalet. Altres artistes que van exposar a la galeria i que estaven vinculats a l'Hospitalet i que es troben al Museu de l'Hospitalet. Altres artistes que van exposar a la galeria i que estaven vinculats a l'Hospitalet, van ser els germans Antoni, Enric i Josep Serra i Abella els anys 1933 i 1934 i en Josep Guinovart, que al 1952 va fer la seva primera exposició de pintura a la galeria SYRA.

Response: Una galerista d'art, comerciant d'art català i fundadora de la galeria d'art Syra.


Instruction: Qui és Adrià Alsina?

Context: Adrià Alsina, antic membre del secretariat nacional de l'ANC, s'ha imposat en la segona volta de les Primàries Catalunya a Barcelona. En total, ha aconseguit 3.504 vots. En segon lloc ha quedat Astrid Bierge, amb 2.988 vots. Ocuparan, respectivament, la quarta posició i la sisena en la candidatura que encapçala el filòsof i periodista Jordi Graupera a la batllia de Barcelona. En la primera volta, Graupera va aconseguir més del 50% dels vots, fet que li ha permès de triar els números dos, tres, cinc i set de la llista, que són: Maria Vila, Diana Coromines, Violeta Gràcia i Guillem López. En aquesta segona volta es podien votar dotze candidats dels trenta-sis que van passar la primera. Formaran part de la candidatura els qui hagin superat el 2% dels vots d'aquesta segona volta i es distribuiran en ordre de més vots a menys. D'aquesta manera, a Núria de Gispert li pertoca el vuitè lloc, atès que ahir va quedar tercera, amb 2.795 vots. En la votació d'aquest cap de setmana, hi han participat 6.254 persones, menys que en la primera, quan van votar gairebé 10.000 inscrits. Podeu consultar tot seguit el resultat final de les primàries

Response: Un antic membre del secretariat nacional de l'ANC.


Instruction: Qui va ser Remígia Caubet?

Context: Remígia Caubet (Palma, 1919 - Palma, 1997) fou una escultora mallorquina.,  Inicià la seva carrera professional amb pràctiques de dibuix i de modelatge a l'Escola Alemanya que dirigia Maria Garau. Més tard, durant els anys compresos entre el 1946 i el 1951 es formà com a deixebla de l'escultor català Joan Borrell Nicolau, amb qui inicià la seva carrera com a escultora treballant a l'estudi que ell tenia a Palma. El 1951 realitzà la primera exposició individual, a les Galeries Costa de Palma, en la qual quedà palès que la seva producció artística (generalment figurativa) estava influïda pel seu mestre, Joan Borrell, i per Josep Clarà. Aquest mateix any guanyà, amb una de les seves testes infantils, el primer premi d'un certamen convocat pel Cercle de Belles Arts de Palma amb motiu del X aniversari de la institució. Uns anys després, el 1958, s'inicià en l'escultura monumental amb el monument a Llorenç Riber que l'Ajuntament de Campanet li encarregà. Aquesta seria la primera obra d'una llarga llista d'escultures destinades a espais públics de Mallorca. Entre les seves nombroses obres destaquen algunes com ara el relleu per a la casa natal de la poetessa Francisca Alcover, a Sóller, o l'escultura de Pere d'Alcàntara Penya, encarregada per l'Ajuntament de Palma el 1986.,  El 1972 esdevingué un any esplendorós per a la seva carrera; fou convidada per l'Acadèmia Espanyola de Belles Arts i becada per la Fundació Joan March per ampliar coneixements a Roma, on es traslladà immediatament. Entre la seva producció artística es troba una gran quantitat de busts, estàtues, relleus i monuments realitzats en bronze, marbre, pedra i terracota que es poden trobar a diverses places i carrers de Mallorca. Entre els reconeixements concedits trobam la medalla d'escultura del Saló de Tardor del Cercle de Belles Arts, atorgada el 1965 per un bust de Josep Sampol i la medalla d'honor del mateix saló, atorgada el 1967 per un nu femení en bronze. El 1992 fou escollida acadèmica, la primera membre numerària, de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Sebastià, de Palma.,  Remígia tingué un fill, Damià Ramis Caubet, qui treballà amb ella i heretà la passió per l'escultura desenvolupant també, en aquest món, la seva professió. Ell fou l'encarregat de seleccionar, el 2004 (entre les més de 500 que comptabilitzà de la seva mare) les 42 obres que s'exposaren a la Fundació Barceló en la que fou la primera exposició pòstuma de l'artista. La memòria d'aquesta mateixa Fundació la defineix com una de les escultores més representatives i guardonades de Mallorca.

Response: Una escultora mallorquina.


Instruction: Qui és Maciej Szpunar?

Context: L'Advocat General del Tribunal de Justícia de la Unió Europea, Maciej Szpunar, publicarà avui les seves conclusions sobre l'abast de la immunitat europarlamentària del president d'ERC, Oriol Junqueras, en resposta a la qüestió prejudicial remesa pel Tribunal Suprem espanyol durant el judici contra el procés. L'advocat de Junqueras, Andreu Van den Eynde, sosté que el president d'ERC és protegit per la immunitat que li correspon a un eurodiputat des que va obtenir un escó en les eleccions de maig al Parlament Europeu. Ara bé, l'estat espanyol considera que no té pas aquesta protecció perquè no va recollir l'acta. Encara que les conclusions de l'advocat no són vinculants per als jutges del TJUE, en la majoria dels casos les sentències finals segueixen la línia marcada pel primer dictamen. El 14 d'octubre, la Gran Sala del Tribunal, amb seu a Luxemburg, va escoltar les parts en una vista, durant la qual representants legals de l'eurocambra i de la Comissió Europea van exposar que un eurodiputat no podia gaudir del benefici de la immunitat fins que no prenia possessió de l'acta i es declarava la sessió constitutiva del nou parlament. Els experts comunitaris es van alinear també amb l'estat espanyol a l'hora de recalcar que els requisits per a ser eurodiputat corresponien a l'esfera estatal i, per tant, que en aquest cas depenia d'allò que determinés la legislació espanyola. Cap altre estat membre no hi va presentar al·legacions. La qüestió prejudicial que examina el TJUE, la va enviar el Suprem al juny a petició de la defensa de Junqueras, que havia sol·licitat que acudís a Luxemburg en un recurs de súplica, contra la decisió de l'alt tribunal espanyol de no donar-li permís per a anar a acatar la constitució espanyola davant la Junta Electoral espanyola i, d'aquesta manera, accedir a la condició plena d'eurodiputat. Moment des del qual s'aplica la immunitat Els dubtes dels jutges de la Gran Sala del TJUE durant la vista es van centrar en qüestions relacionades amb el període de sessions i la temporalitat de la immunitat. Tant l'advocacia de l'estat espanyol com la Comissió Europea van respondre a la qüestió subratllant que la condició d'eurodiputat no s'adquiria fins a la sessió constitutiva del Parlament Europeu –en el cas d'aquesta legislatura, el passat 2 de juliol–, per la qual cosa ‘el moment previ' no estava ‘garantit en cap cas per la immunitat'. L'advocacia espanyola, a més, sostenia que el fet que es conclogués que la condició d'eurodiputat s'adquiria abans no tindria ‘cap efecte' sobre la situació de Junqueras. Perquè, en el cas de l'estat espanyol, la immunitat parlamentària ‘només significa l'aforament al Tribunal Suprem i el suplicatori', necessari únicament abans del judici oral. El ministeri fiscal va afegir a les al·legacions que Junqueras havia presentat la candidatura a les europees quan el judici del procés ja acabava, cosa que, a parer seu, provava que el seu objectiu era ‘aconseguir un recer per a evitar l'aplicació de la pena', i no pas defensar les idees i valors del Parlament Europeu. No hi ha data per a la sentència definitiva. En els procediments accelerats, com és el de Junqueras, aquestes sentències solen dictar-se entre dos i quatre mesos després d'haver-se registrat el cas

Response: L'Advocat General del Tribunal de Justícia de la Unió Europea.


Instruction: On era en Carxofa?

Context: Un dia, però, en Carxofa es trobava a l'extrem d'una llarga guerrilla d'escopeters. Els gossos corrien una llebre. Amb gran satisfacció del brau home, que temia la possibilitat de veure's en un greu compromís, la llebre es desviava plana enllà, allunyant-se d'en Carxofa, que començava a respirar tranquil. Mes heu's aquí que, de sobte, la llebre, adalerada, topa amb un ramat, regolfa, i, galopa que galoparàs, va dret a ell seguint la margenada d'un camp, cega i esmaperduda.,  En Carxofa sap que, en la planúria santperenca, ell i la llebre són tan vistents com si es trobessin a la plaça del poble, al bell mig d'una sardana. El cor li bat d'incertitud: tanta por li fa el ridícul de tirar-li i no fer-li dany com el de deixar-la passar a tret sense engegar-li la metrallada. El contempla gent de l'ofici, experts tiradors que no perdonen ni callen, contra els quals no valen manyes, ni excuses, ni defalliments.,  La llebre ja és arribada a la jurisdicció de l'espingarda d'en Carxofa. Fa deu minuts que l'espera palplantat, apuntant-la, seguint-li els moviments, desitjós de no precipitar-se. Tota la guerrilla observa amb ansietat creixent aquella peripècia. La llebre té llavors una generosa iniciativa: es sacrificarà per salvar la reputació del pescador. I heu's-la aquí aturada, asseguda al mig del terrosser, amb les orelles dretes, esperant que en Carxofa fos servit. Ell apel·la en aquest instant suprem, a tota la sang freda que Déu li ha donat, i la reprèn una, dues, tres vegades. Els altres caçadors no s'expliquen com en Carxofa triga tant a passarne els taps.

Response: A l'extrem d'una llarga guerrilla d'escopeters.


Instruction: Què se celebra avui a Igualada?

Context: Igualada enceta avui el festival de fotografia FineArt, que acollirà una quarantena d'exposicions de quaranta-cinc fotògrafs fins al 18 de març. Durant més de tres setmanes, hi haurà vint-i-tres sales d'exhibició habilitades a la capital de l'Anoia. Als col·legis, al mercat, en antigues fàbriques o locals desocupats, l'Ajuntament d'Igualada ha volgut dinamitzar els espais que acolliran les exposicions per apropar aquest art a tots els públics. Enguany, la cita fotogràfica explorarà qüestions tan actuals com la crisi dels refugiats i el càncer, i d'altres més costumistes a partir d'escenes quotidianes del carrer o la relació entre les persones i els animals. El FineArt comptarà amb fotògrafs del país i d'altres internacionals. A més, per tal de donar visibilitat a les futures figures de la fotografia, el festival també exhibirà els treballs d'alumnes d'escoles d'art i disseny com l'Elisava de Barcelona o l'Escola d'Art i Superior de Disseny d'Olot. Entre els referents internacionals del FineArt, destaca el francès Gilbert Garcin, que es va fer fotògraf quan es va haver jubilat. La seva col·lecció ‘Un món de somni' es podrà veure a l'espai L'Empremta. José Luis Espinosa és un altre dels noms més reconeguts. El mexicà juga amb l'enfocament i la llum per dotar d'expressió escultures a ‘Desesperadament inerts', que s'exposarà al Museu de la Pell. El treball més aclamat, però, és el de Koen Suidgeest, que porta ‘Costures a flor de pell' des dels Països Baixos, un recull d'imatges que mostren les cicatrius que deixa el càncer al cos. Núria Faig exhibirà ‘Mirades, viatge màgic al cor d'Àfrica', una visió de les textures i les històries del continent africà des del prisma de la fotògrafa. Per la seva banda, Manuel Vilariño, que va ser premi de fotografia 2007, retrata animals a la natura amb un enfocament melancòlic a ‘Seda de cavall'. Rubén Lucía també s'ha inspirat en animals, i en el vincle que estableixen amb els humans, en la col·lecció ‘Elena i els animals', que narra amb imatges la relació entre animals rescatats i la seva salvadora. La labor periodística estarà representada al FineArt 2018 amb exposicions de fotoperiodisme de la mà de José Beut, autor de ‘Suri People', fotografies en blanc i negre fetes a Etiòpia; Judith Prat amb ‘Espoli', una investigació sobre els conflictes entre la República Democràtica del Congo i Nigèria, i Marc Javierre-Kohan i el seu ‘Weapons', que explora el món de la venda d'armes. A més, Jordi Camí presenta ‘Esclaus del contraban' i l'Escola Grisart dóna veu al campament de refugiats més antic del món amb ‘Mansiyún'. A part de les exposicions, el festival ha preparat activitats culturals al voltant de la fotografia que s'aniran succeint fins a l'últim dia del FineArt. Hi haurà taules rodones, tallers per a nens i adults, projeccions audiovisuals, visites guiades i xerrades

Response: El festival de fotografia FineArt.


Instruction: Quina eina de treballar la terra es menciona?

Context: -Descansi, senyor metge, ja hi donaré un cop de tràmec.,  I van acomiadar-se; l'un seguí sembrant; l'altre, allunyant-se, esguardat pels esposos que l'omplien d'improperis.,  -Es deu pensar que aquí passarà gana com ell! Mira Teresa, cop de llet, cop de costelles i ous, i cop de vi ranci: beu, beu que'l vi fa sang!,  -El vi fa borratxons… i vòs dir que begui jo?,  -I ben net! això reforça, dona!,  En Magí cada dia n'estava més encisat d'aquell bordegàs tant rodó i blanc i ple de vida. Es sorprenia davant els seus badalls, el seu respir i el seu plor, com si mai no hagués tingut cap fill. Les seves filles bocabadades trobaven en son germà totes les gràcies, i llur mare, tota cofoia, no feia altra cosa que contemplar aquell infantó que anava fent-se cada dia més gran, per la regor del seu pit… d'aquella font de vida que Déu l'hi havia posat tant aprop del cor que quan el nen mamava, li semblava que ella li donés la mateixa sang plena d'amor.,  Per altra part es veia tant ben afalagada pel seu marit, que per por de donar-li una pena, callava allò que es sentia, amb una mica d'angoixa… Una mena de rosec a l'esquena, un deixament, una tristesa…,  Cada vegada que'n Magí anava a vila, tornava carregat de lleminadures, borregos, melindros, pa de pessic, llangonissa, pernil. I fent una manyaga a la seva dona, li deia ple de goig:,  -Té noia!… mira quin bé de Déu de coses que't porto!

Response: El tràmec.


Instruction: Qui fou Rosa Giner?

Context: Rosa Giner Martínez (Bicorb, València, segle XX - segle XX) va ser una política i feminista valenciana.,  Rosa Giner treballava com a mestra en un col·legi de La Vall d'Uixó. Quan s'inicia la guerra el seu estat civil era el de vídua, tenia 36 anys i un fill de 9 anys al seu càrrec. Des del primer moment havia defensat la tasca educativa republicana. En les aules tractava d'impartir una educació laica, deixant de costat la qüestió religiosa perquè constrenyia la llibertat de les persones i el raonament. Estava afiliada a la Federació Espanyola de Treballadors de l'Ensenyament de la UGT, en la seva secció de Castelló. Més endavant, quan esclata la Guerra Civil, es posiciona immediatament a favor de la legalitat de la Segona República, i treballa com a infermera voluntària a l'Hospital de la Vall d'Uixó. Durant el conflicte bèl·lic va sol·licitar una plaça per a traslladar-se a Rússia com a voluntària, al comandament d'una colònia de xiquets i xiquetes de famílies republicanes.,  Políticament, Rosa Giner va ser, com a militant del PCE, una de les seues líders més destacades a la província de Castelló. Participava en mítings amb discursos i en la premsa de l'època com l'Heraldo de Castellón, on va escriure alguns articles propagandístics a favor de l'antifeixisme i la participació de les dones en la rereguarda. En aquestos escrits, denunciava el complot feixista en el cop d'estat i els països com Anglaterra i França, que van signar la política de no-intervenció en la Guerra Civil, així com reivindicava el paper més destacat que havien de tenir les dones i la joventut en el país.,  A més, va fundar al municipi de la Vall d'Uixó l'Agrupació de Dones Antifeixistes (ADA), una organització que no s'autodefinia com a política però que en la pràctica estava vinculada a la ideologia comunista. Des d'aquesta organització, s'intentava capacitar professionalment les dones alhora que s'ajudava el govern del Front Popular a guanyar la guerra. La seva experiència en Madrid, on viatja després de la fallida feixista, li serveix d'exemple per posar en marxa l'ADA a la Vall d'Uixó i treballar a l'Hospital de sang de la localitat. Concretament, des d'aquest municipi l'organització va treballar solidàriament en feines de suport al front i als ferits de guerra, on l'Hospital de Benicàssim fou un dels organismes receptors de les ajudes de les dones antifeixistes valleres. Serà també una de les oradores que, amb Encarnación Fuyola, secretària general del Comité Nacional de l'ADA, participarà en el míting celebrat al Teatre Municipal de Castelló per donar a conèixer l'agrupació antifeixista.,  L'obstaculització del dret al treball de les dones per organitzacions polítiques i sindicals va ser un fet denunciat reiteradament per Rosa Giner, que amb aquestes paraules animava les dones a ocupar els llocs de treballs: ací tens el teu lloc en la fàbrica, en el taller, en el camp, compleix amb el teu deure de ciutadana i conquista amb el teu treball la teva independència econòmica, la teva independència política.,  Quan acaba la Guerra Civil, va ser sotmesa a un consell de guerra, acusada d'adoctrinar els xiquets i les xiquetes i d'ensenyar-los a no creure en Déu; també es diu que portava pistola i que va confiscar un xalet per als rojos. Destaca la seva forta personalitat i el seu \to violent d'expressió\. Rosa Giner va ser condemnada a 20 anys de reclusió menor i a la inhabilitació absoluta durant el temps de durada de la condemna. Això significava la pèrdua de la seva plaça en propietat de mestra nacional, i la privació de la seva forma de sosteniment familiar. Finalment, es va exiliar a Veneçuela on segueixen vivint els seus nets.

Response: Una política i feminista valenciana.


Instruction: On va néixer l'Ana María Cuervo?

Context:
Ana María Cuervo (Barcelona, 14 de juliol de 1966) és una biòloga cel·lular catalana.
Va estudiar Medicina a la Universitat de València, on es va graduar el 1990. El 1994 va defensar la seva tesi doctoral sobre biologia cel·lular, pertanyent a l'Institut de Recerques Citològiques de València. De 1995 a 1998 realitzà recerques postdoctorals a la Universitat Tufts, continuant en aquesta universitat fins a 2001 com a professora ajudant. A partir d'aquest any passà a formar part també com a professora ajudant de l'Escola de Medicina Albert Einstein a la Universitat Yeshiva de Nova York. Actualment ocupa la càtedra Robert and Renee Belfer per a l'estudi de malalties neurodegeneratives en aquesta mateixa universitat.
És considerada una experta en el camp de l'autofàgia, el procés pel qual les cèl·lules reciclen els seus residus. És també una experta en la biologia molecular de l'envelliment. El seu treball se centra en les causes dels trastorns neurodegeneratius com la malaltia d'Alzheimer i Parkinson. El seu objectiu és desenvolupar teràpies que puguin restablir el servei de neteja cel·lular normal i per tant prevenir l'acumulació de proteïnes tòxiques subproductes de la mort cel·lular i de les cèl·lules afectades per la malaltia.

Response: A Barcelona.


Instruction: Quin altre nom té el Rindr?

Context:
Rindr (en nòrdic antic) o Reti (llatí) (de vegades amb l'anglicisme Rind) és un personatge femení de la mitologia nòrdica, alternativament descrit com una geganta, una dea o una princesa humana de l'est (d'algun lloc de la Rússia actual). Rindr estava embarassada d'Odin i va donar a llum Váli.
El document principal en què apareix Rindr és al llibre III de la Gesta Danorum, escrita per Saxo Grammaticus al voltant del segle xiii. Allà es diu Reti i és la filla del rei dels rutens. Després de la mort de Baldr, Odin consulta els vidents sobre la manera de venjar-se. Seguint els seus consells, Odin es disfressà d'un guerrer anomenat Roster per estar entre els rutens. Allà va ser descobert dues vegades per Reti. A continuació, es va disfressar d'una xaman anomenada Wecha. Quan Rinda més tard va caure malalta, Odin disfressat va dir que tenia la medicina amb la qual podia guarir-la, però que podria causar una reacció violenta. Seguint el consell d'Odin, el rei Reti va lligar-la al seu llit. I així Odin la va violar. De la violació, va néixer Bous, que després venjà Baldr.
La seducció de Rindr per part d'Oðinn es descriu un cop fora de la Gesta Danorum, en una línia de l'estrofa 3 del Sigurðarkviða, un poema de Kormákr Ögmundarson lloant Sigurðr Hlaðajarl, que va governar al voltant de Trondheim a la meitat del segle desè. Igual que altres poemes de lloança, en general se suposa que és autèntic i no una composició pseudohistòrica posterior. En el vers de Kormákr, s'esmenta que "Óðinn seið til Rindar' ('Odin encantà Rindr'), denotant la seducció màgica d'Odin a Rindr amb el verb síða. Això suggereix que Kormakr pensà que la màgia coneguda com a seiðr era part integrant del galanteig de Rindr, i és una prova important per a l'associació d'Oðinn amb aquest tipus de màgia.

Response: Reti.


Instruction: Qui vol que la plaça Colón estigui plena a vessar?

Context: PP i Ciutadans preveuen d'omplir la plaça Colón de Madrid avui al matí de bracet de l'extrema dreta, amb la participació de Vox i les organitzacions ultres España 2000, Coalición ADÑ i Hogar Social. Sota el lema ‘Per una Espanya Unida, eleccions ara!', la concentració vol exigir eleccions anticipades i reivindicar la unitat d'Espanya com a resposta a la proposta del govern espanyol d'incloure la figura d'un relator en les negociacions amb Catalunya. El president del PP, Pablo Casado, i el de Ciutadans, Albert Rivera, durant tota la setmana han fet crides a participar-hi. Casado ha estat l'autor de les declaracions més polèmiques: ‘L'agenda de Catalunya és l'agenda d'ETA', va dir sobre la figura del relator. El partit fins i tot ha contractat autobusos perquè tothom qui vulgui pugui anar a la manifestació des d'arreu de l'estat espanyol. Malgrat que el PP i Ciutadans hagin volgut vendre-la com una protesta no política, el president de Vox, Santiago Abascal, ha aprofitat per recordar que ja ha omplert anteriorment la plaça de Colón per defensar la unitat d'Espanya. Qui també hi serà és Manuel Valls, el candidat de Ciutadans a la batllia de Barcelona. Va assegurar que hi assisteix sense ‘cap complex' i perquè aposta per ‘la transversalitat per sobre de les sigles'. Un anunci que ha escandalitzat la premsa francesa, que s'ha sorprès de la decisió de l'ex-primer ministre. El partit feixista España 2000 també ha anunciat que hi acudirà. En un comunicat, ha dit que Sánchez ha humiliat l'estat espanyol acceptant la figura d'un mitjancer en les negociacions amb la Generalitat. La plataforma ADÑ, que aplega les formacions feixistes la Falange Española de las JONS, la Falange, Alternativa Española i Democracia Nacional, també serà a la concentració. Finalment, el grup neonazi Hogar Social també ha fet una crida a la xarxa per a omplir avui la plaça de Colón. Neonazis i feixistes assistiran a la manifestació de Rivera i Casado contra el diàleg

Response: El PP i Ciutadans.


Instruction: El primer interlocutor, amb quina onomatopeia crida l'atenció del segon?

Context:
-Pst. Pst. Senyora Tuies!
-Ui, Jesús! Senyora Monjó!
-Dona, ditxosos els ulls…
-Ja ho pot dir. Sinó que, jo li diré, no hi estat gaire bona.
-Oh! doncs bé fa una cara prou reeixida! No ha estat pas cosa de cuidado?
-Què diu? Sis dotzenes de sangoneres, manxiules, banys de mostassa… ¡Folla, amb res m'adobava! Fins que…

Response: Pst. Pst.


Instruction: A quina cultura pertany Etiòpia?

Context:
D'acord amb la mitologia grega, Etiòpia (Αἰθιοπία) se situava cap a l'est, on sortia el Sol. És difícil situar aquest país a causa de les contradiccions dels textos grecs antics, com a conseqüència hi ha diverses interpretacions d'on es troba Etiòpia segons el text. Aquest país és mencionat tres vegades a L'Odissea. Herodot va situar el país mític a l'Alt Nil. Era un país habitat per un poble fabulós. Per explicar el color negre dels seus habitants, es deia que havien quedat torrats quan Faetont va desviar el carro del Sol de la seua ruta i el va acostar massa a la Terra. Sembla que després es va desplaçar cap al sud, més enllà d'Egipte, i s'identificà amb el que fins avui s'ha anomenat Etiòpia. Al mite d'Andròmeda Etiòpia, el país del rei Cefeu, sembla correspondre amb la zona de Jaffa, a les costes de Fenícia. Aquesta interpretació es basa en comentaris de Plini el Vell al segle i segons els quals hi havia una tradició que a la costa de Joppa hi havia una roca coneguda com la "roca d'Andròmeda".
Viccionari

Response: A la grega.


Instruction: A qui presenta el text?

Context:
Mercè Llopart i Miguel (Barcelona, 27 de febrer de 1894 - Milà, 2 de setembre de 1970) fou una soprano i mestra de cant catalana.
Fou filla de Francesc Llopart i Sunyer, natural de Sant Andreu del Palomar, i de Josepa Miquel i Gabarró, natural de Barcelona.
L'agost de 1908 va participar en un concert d'alumnes al local Salut Sport-Club, organitzat pels professors Pere Astort i Llorenç Parès. Aquest segon era el mestre de cant de Mercè. Va debutar en escenaris operístics el 26 de febrer de 1911 interpretant La sonnambula de Vincenzo Bellini al Teatre Euterpe de Mataró. El juliol de 1911 va interpretar Il barbiere di Siviglia de Gioachino Rossini al Teatre del Prat Català i, al mateix teatre, La sonnambula de Bellini.
Debutà al Liceu de Barcelona el 27 de novembre de 1912 interpretant la Gilda de Rigoletto de Giuseppe Verdi, cantant en aquella temporada també la Nedda de Pagliacci de Ruggero Leoncavallo. Després d'una absència de cinc anys, durant la qual va tenir fortuna en les seves aventures artístiques per Itàlia i Amèrica, torna al Liceu per cantar La traviata.
Toscanini la feu debutar al Teatro alla Scala, de Milà, amb Die Walküre el 1924. El 1927 hi estrenà també òperes com Sly, de Wolf-Ferrari al costat del tenor Aureliano Pertile. Actuà a molts teatres d'Europa. El 1928 cantà Der Rosenkavalier (rol de la Mariscala) sota la batuta de Richard Strauss, amb Conxita Supervia com a Octavian. Estrenà La campana sommersa, de Respighi, el 1929, i el 1933 cantà Elsa (Lohengrin), a l'Arena de Verona.
Retirada el 1945, s'establí a Milà com a professora de cant, on va tenir com a deixebles destacats cantants com ara Bernabé Martí, Elena Souliotis, Fiorenza Cossotto, Renata Scotto, Alfredo Kraus, Enriqueta Tarrés o Ana María Olaria.
Es va casar l'any 1930 al Monestir de Montserrat amb l'italià Mario Travaini.

Response: A Mercè Llopart i Miguel.


Instruction: Fa un bon dia?

Context:
El dia és lleig. La blavor dels llunys desapareix sota la boira. Els núvols projecten ombres erràtiques sobre els plans i les muntanyes. El sol ha perdut l'alegre resplendor que entusiasmava i feia cantar les cigales: guaita de tant en tant amb un mirar esllanguit, i clapeja la terra de taques grogues i somortes que es van apagant de seguida amb un deix de melangia inexplicable. La nostra marina no és ja pas el país entre blau i daurat del bon temps d'estiu. Ja no brilla la ginesta en els penyals, ni guspireja la pols de mica en les platges, ni les cases del poble conserven la blancor enlluernadora d'un mes enrera, agrisades ara per la humitat i ennegrides a llenques pel rastre dels regalims.
Me passejo amunt i avall de la platja.
Els llaguts, afilerats, lligats per la popa a llurs estaques, s'inclinen cap al mar amb un posat enyoradís. No han pogut sortir per mor del temps.
Al mig del sorral veig un grup de pescadors en vaga i m'hi acosto. Estan drets, uns amb les mans a la butxaca i altres amb els braços plegats sobre el pit, examinant atentament les negrors de l'horitzó. Arribo a llur costat, i ni es giren poc ni molt a mirar-me. Un d'ells diu: -La gropada es menja el vent.- Tots callen, i al cap d'una bella estona un altre afegeix: -No es pot dir en què la darà, però els senyals són de gargalada.- I en cosa de mitja hora no els sento una paraula més. M'han fet pensar en una colla de devots que, acoblats davant d'un faristol, llegeixen un gros llibre de chor, tots muts i a peu dret, i, si algun tal vegada mormola quelcom de la lectura, els altres resten impassibles, sense alterar llur atenció ni pendre's tan sols la molèstia d'escoltar-se'l.

Response: No.


Instruction: Qui presidia les Illes Balears abans?

Context: L'ex-president de les Illes Balears José Ramón Bauzá ha anunciat que deixa l'escó al senat espanyol i que es dóna de baixa del PP perquè ja no s'hi sent representat. En una carta de quatre pàgines adreçada a la militància del partit, diu: ‘Després d'un llarg procés de reflexió, no puc eludir que no puc continuar essent part d'un partit que, si més no en l'àmbit regional, m'és impossible de votar.' A la carta, Bauzá acaba dient que es podrà continuar comptant amb ell per a defensar ‘una Espanya de ciutadans lliures i iguals, liberal, unida i de futur'. Segons que diu, va prendre la decisió ara fa un any i va voler esperar a la convocatòria del nou congrés del PP, que va escollir Pablo Casado com a president del partit, però la nova direcció no satisfà les seves expectatives: ‘Com pot ser que la direcció nacional del PP permeti i potenciï que al seu propi partit es defensin les mateixes polítiques que considerem aberrants quan les promouen unes altres formacions polítiques? Com es pot dir que cal defensar els castellanoparlants i l'espanyol quan el mateix partit a les Balears dóna suport a subvencionar rètols en català o que sigui un requisit en l'accés a la funció pública, fins i tot en llocs que no demanen l'atenció directa al públic?' Bauzá també critica que la direcció de Casado no denunciï la suposada existència d'un adoctrinament a les Balears. ‘Com es pot dir que es lluita sense complexos contra el nacionalisme?', demana. Defensa la seva política lingüística contra el català Al text, Bauzá defensa la seva gestió com a president ‘perquè el castellà tingués la mateixa prevalença' que el català i per intentar de ‘revertir anys de catalanització de les Balears'. Per contra, critica la posició actual del PP balear en aquest aspecte. ‘El Partit Popular serà un actor fonamental a l'hora de provocar que les Illes Balears acabin en la mateixa situació que Catalunya', diu. Bauzá lloa que Casado defensi ‘sense complexos la unitat d'Espanya', però afegeix que, ‘desgraciadament, almenys en el cas de les Balears, les seves paraules i les seves accions van en camins oposats'.

Response: José Ramón Bauzá.


Instruction: Quins són els cognoms de la Maria Eugènia?

Context:
Maria Eugènia Gay i Rosell (Barcelona, 1975) és una jurista i advocada catalana. Del gener de 2022 és la delegada del govern a Catalunya, càrrec en el qual relleva Teresa Cunillera. Prèviament fou la degana del Col·legi de l'Advocacia de Barcelona (ICAB) des del juny de 2017, quan substituí Oriol Rusca, qui ocupava el càrrec des del juliol del 2013.
Especialista en dret processal civil, exerceix en els àmbits del dret de família, successions, responsabilitat civil, dret registral, associacions, fundacions i col·legis professionals. La seva trajectòria dins el Col·legi de l'Advocacia de Barcelona es va iniciar sent diputada de la Junta de Govern de l'ICAB sota el mandat de la degana emèrita Sílvia Giménez-Salinas (2005-2009). Des de juliol de 2017 és la presidenta de l'Associació Intercol·legial de Col·legis Professionals de Catalunya.
Ha impulsat el disseny i implantació del primer pla d'Igualtat (2018-2021) dins del Col·legi de l'Advocacia de Barcelona, fet pel qual el 2019, la Corporació va rebre el premi Women in a Legal World (categoria Igualtat). També ha promogut dins la Corporació la realització del fòrum internacional de debat ‘Women Business & Justice European Forum' amb l'objectiu d'enfortir i promoure el lligam professional de les dones de la justícia amb la societat civil i el món empresarial. El juliol del 2019 va rebre el premi Dona Jurista de l'any convocat pel portal jurídic Lawyerpress New, en el marc del IV Congrès de l'Advocacia de Barcelona.
Del juliol de 2020 és la president del Consell d'Il·lustres Col·legis d'Advocats de Catalunya i de la Comissió de Mediació de la Fédération des Barreaux d'Europe. També és vicepresidenta del Consejo General de la Abogacía Española i alhora és la representant del Capítol Espanyol de la World Jurist Association.
El 18 de gener de 2022 va ser nomenada delegada del govern espanyol a Catalunya pel Consell de Ministres.

Response: Gay i Rosell.


Instruction: Qui és la Marta Cubí i Tudó?

Context:
Marta Cubí Tudó   (Igualada, 6 de maig de 1985) és una exjugadora i entrenadora de futbol.
Cubí va iniciar la seva carrera futbolística al club de la seva ciutat, el CF Igualada, on va aconseguir la promoció la temporada 2001-02 a la Segona Divisió i va jugar l'any següent a la categoria de plata encara amb el club de la seva ciutat natal. La temporada 2002-03 fitxa pel RCD Espanyol on hi passa 6 temporades jugant a la Primera Divisió, on hi destaca el títol de màxima golejadora amb 32 gols a la temporada 2004-05. La següent temporada es guanya la Lliga i la Copa de la Reina. La temporada 2006-07 és màxima golejadora del seu equip juntament amb Adriana Martín (6 gols) a la Lliga de Campions.
A la finalització de la temporada 2008-09 on guanya la Copa, fou acomiadada i va fitxar la temporada següent pel FC Barcelona on hi passa una temporada. La temporada 2010-11 fitxa pel CE Sant Gabriel on hi juga tres temporades, també totes a la màxima categoria del futbol femení espanyol. La primera part de la temporada 2013-14 la disputa al Cerdanyola del Vallès FC a la Segona Divisió; mentre que la segona part és fitxada pel FC Levante Las Planas on hi jugarà aquella mitja temporada a Primera Divisió, i les dues següents a Segona Divisió.
Finalment, torna al club de la seva ciutat, el CF Igualada per jugar-hi dues darreres temporades a Segona Divisió. El 22 d'abril de 2018 juga el seu darrer partit.
Cubí va jugar partits amb la Selecció Espanyola els anys 2004 i 2005. Amb la Selecció Catalana va disputar partits amistosos i va guanyar el Campionat d'Espanya de Seleccions Autonòmiques sub-25 la temporada 2006-07.
Després de penjar les botes, Cubí continuarà lligada a l'Igualada sent entrenadora, fet que ja ha compaginat entrenant clubs com el FC Martinenc, Espanyol, el propi filial del CF Igualada o la selecció Catalana Sub-16.

Response: Una exjugadora i entrenadora de futbol.


Instruction: A què es dedica la Clara Solà-Morales?

Context:
Clara Solà-Morales Serra (Barcelona, 1975) és una arquitecta catalana sòcia titular de l'estudi Cadaval & Solà-Morales i professora associada de projectes a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona, ETSAB.
És una de les sòcies de l'estudi Cadaval & Solà-Morales, on ha desenvolupat i construït projectes a Espanya, Mèxic i Estats Units. L'any 2007 van ser reconeguts com una de les 10 millors oficines joves del món per WallPaper Magazine (Londres) i l'any següent l'Architectural Record, la revista oficial de l'American Institute of Architects, els va considerar una de les 10 oficines més avanguardistes del panorama internacional. Han rebut premis internacionals entre els quals destaquen el premi Bauwelt (Munic), el premi Joves Arquitectes del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya (Barcelona), el Design Vanguard Award (Nova York) o la menció d'arquitectura jove de la IX Biennal d'Arquitectura Espanyola (Madrid). L'estudi està especialitzat en habitatge i arquitectura efímera.
Clara de Solà-Morales Serra va néixer en el si d'una família d'arquitectes. El seu germà major Pau, el seu pare Ignasi de Solà-Morals i Rubió, el seu oncle Manuel de Solà-Morals i Rubió tots dos nets de Joan Rubió, i el seu avi Manuel de Solà-Morals i de Rosselló, van ser tots ells arquitectes. Va estudiar arquitectura en la ETSAB i posteriorment es va desplaçar als Estats Units, on va cursar un màster en Disseny Arquitectònic per la Universitat Harvard.
L'any 2003 funda a Nova York, juntament amb l'arquitecte mexicà Eduardo Cadaval, a qui va conèixer mentre estudiava a Harvard, l'estudi arquitectònic Cadaval & Solà-Morales. En 2005 torna a Espanya, on a més exercirà la docència a la Universitat Rovira i Virgili, a Tarragona; i com a professora visitant del programa Barcelona de la Universitat de Calgary, havent exercit també el càrrec de Cap d'estudis del Barcelona Institute of Architecture.
Des de la fundació del seu estudi arquitectònic amb Eduardo Cadaval, ha realitzat des de comissions privades fins a concursos públics, incidint en la materialitat.
El seu estudi arquitectònic va començar a Nova York i el 2005 es van establir a Barcelona, tot i que continuant realitzant projectes a l'estranger, sobretot a Mèxic. Aquesta activitat constant a Amèrica els va portar a obrir una delegació de l'oficina a Ciutat de Mèxic. Entre els seus treballs destaquen:
El seu treball es pot veure als Estats Units, Espanya i Mèxic, a més ha realitzat exhibicions a Europa, com la IX Biennal Espanyola d'Arquitectura, la Biennal Barbara Capocchin a Itàlia, l'exhibició del premi FAD o l'Exhibició de Joves Arquitectes Espanyols, que organitzava el govern espanyol.
Al llarg de la seva carrera professional Clara Solà-Morales ha rebut, al costat del seu soci, Eduardo Cadaval, nombrosos premis entre els quals destaquen:

Response: És arquitecta.


Instruction: On va arribar la protagonista?

Context:
En ésser a l'aulet de can Merla, la por dominà l'alegria i va voler recular. La idea que el Sant li podia donar un marit que no fos el que ella havia triat, va esverar-la, i va aturar-se, i plena de neguit va acotar el cap i donà una volta. Volia tornar al oratori per treure el ram de flors; ¡però la reixa era tant atapeïda! ¿i si el Sant se n'ofenia? Això, era un defalliment de la fe!
-Què fas ací Margarida? ¿Que has perdut quelcom?- va dir la molinera que també anava a mercat.
-Ai!!!… Quin esglai m'ets donat!
La molinera va girar-se i va dir tot allunyant-se i alçant a cada pas la veu a una nena que la seguia amb un infant al braç:
-No vinguis així, no! treu la coforra i el bavosai al nen i posa-li la safalina i arrecona el crossi de l'entrada i salva aquelles peres que s'estan gabanyant. Mira de deixar la porta ajustada que els de can Brixa han de portar grana per moldre. Després, fes cap al mercat que ton pare vol anar a fer vesperoles! ¡No facis requinnar l'avi, ara! Sents!!! ¡i trossa't les calces que les portes destrossades! Sents? Aneu a collir floretes; n'hi ha tot un maig.

Response: A l'aulet de can Merla.


Instruction: Quan va néixer la Vicenta Janer Jubert?

Context:
Vicenta Janer Jubert   (Girona, 1865 – Barcelona, 1900) va ser una mestra de noies i la primera alumna matriculada a l'Institut de Batxillerat de Girona Posteriorment va cursar els estudis de Magisteri a Barcelona i va exercir tota la seva vida com a mestra de senyoretes, procurant i fomentant la promoció de la dona i la normalització en la seva formació.
Vicenta Janer va néixer a Girona el 1865. Era la única filla de Francesc Janer i  de Dolors Jubert, i durant molts anys va viure a la Plaça de Sant Francesc, avui avinguda de Sant Francesc, de Girona.  Vicenta era neboda de Josep Jubert Cortada (Cassà de la Selva, 1820-1884), farmacèutic. Regidor de l'Ajuntament de Girona, diputat provincial i catedràtic de la Universitat Lliure de Girona. És possible que l'ambient familiar influís en la vocació d'estudiant de Vicenta.
El 18 de setembre de 1876, als 11 anys, va presentar la sol·licitud per presentar-se a l'examen d'ingrés del Batxillerat, com a pas per començar a estudiar a l'Institut. Una setmana després, el 25 de setembre es va examinar i va obtenir la qualificació de Aprovado. L'expedient recull la seva trajectòria acadèmica a Girona durant els cursos següents, cursant les assignatures de Llatí, Castellà, Geografia, Història Universal, Retòrica i Poètica, Història d'Espanya, Geometria i Trigonometria.
Un cop acabats els estudis a Girona va passar a Barcelona per estudiar Magisteri, carrera que en aquell moment no era possible cursar a Girona. A Barcelona figura també com la primera dona matriculada a la càtedra de Taquigrafia de la Diputació de Barcelona, el 1883.
Des de sempre va treballar per la promoció de la dona a través de la seva formació i va participar en nombroses iniciatives.
El 1885, Vicenta Janer va formar part del claustre de professores escollides per Clotilde Cerdà, que signava els seus articles com Esmeralda Cervantes, per fundar una Acadèmia de Belles Arts i Oficis,  juntament amb la doctora Dolors Aleu, i Josefa Cerdà, Carolina Thos i Antònia Opiso, entre d'altres.
L'any 1889 va ser guardonada amb la medalla d'or al Certamen de la Sociedad Barcelonesa de Amigos de la Instrucción, i es va fer una vetllada de reconeixement a la seva tasca.
En la seva voluntat de promocionar l'educació de les nenes, va ser la primera presidenta de les colònies escolars organitzades per la Sociedad Econòmica Barcelonesa la primera edició de les quals van fer-se el 1893.
També va ser l'autora d'un manual de Tall i confecció que s'anunciava a la premsa el 1897. El llibre era fruit de les seves classes a l'Escola d'Institutrius de la Societat.
Més endavant va dirigir una escola per senyoretes a Barcelona, i es presentava com professora batxiller en arts, pèrit professor mercantil i taquígrafa sòcia de la Corporación Taquigráfica.
Vicenta Janer va pronunciar vàries conferències al llarg de la seva vida, com la que va donar el 9 de març de 1900 en la seu de la Sociedad Económica de Amigos del País, que auspiciava l'Escola de Institutrius. amb el títol: La Mujer: su influencia en el hogar doméstico.
Finalment la Sociedad Barcelonesa de Amigos de la Instrucción que tant havia acollit i animat les iniciatives de Vicenta Janer, va donar compte de la seva prematura mort a finals del 1900,  havent fet moltes coses però deixant-ne moltes per fer.
En reconeixement a la seva trajectòria i condició, l'Àrea de Direcció de l'Institut Jaume Vicens Vives, precedent del vell Institut del carrer de la Força de Girona, porta el seu nom.

Response: El 1865.


Instruction: De què parla el text?

Context:
Gloomy Sunday (títol original en hongarès Szomorú Vasárnap) és la cançó més coneguda del compositor i pianista hongarès autodidacta Rezsó Seress. Composta l'any 1933 i amb lletra del també hongarès Laszlo Javor, ben aviat va adquirir el rol de "cançó maleïda" en ser relacionada per les autoritats hongareses amb 17 casos de suïcidi en aquest país, cosa que va portar a la seva prohibició l'any 1936.A les 17 persones que van suïcidar-se es trobaven referències de la cançó, o després d'escoltar-la, o amb la lletra entre les mans de moltes persones.
Quan la cançó va ser composta l'any 1933, es va dir que Lazlo Javor la va escriure en memòria de la seva novia, en la qual s'explicava que era una carta de a comiat, però també és un altre fet encara no assegurat.
Als Estats Units, va arribar a ser un èxit, de manera que es va sospitar que el màrqueting tenia part de culpa d'aquestes llegendes que es rumorejaven, allí anomenada "Gloomy Sunday". Van suïcidar-se 100 persones, de manera que també la prohibiren a Amèrica.
Presumptament, l'angoixa que produïa als amants que havien estat abandonats per la seva parella, els portava a precipitar-se per la finestra més propera després d'escoltar la cançó. No hi ha cap cas documentat que corrobori aquesta teoria, però tot plegat va cridar l'atenció de les productores nord-americanes que ben aviat en van fer nombroses versions, essent-ne la més popular en aquell moment la de Billie Holiday.
Amb el pas dels anys la llegenda que envolta la malenconiosa cançó no ha fet més que augmentar, de manera que intèrprets com Heather Nova, Elvis Costello, Björk, Sarah Brightman, Sinead O'Connor, Diamanda Galás, Lydia Lunch i Paul Whiteman entre d'altres n'han fet la seva versió.
També en el camp cinematogràfic hi han hagut produccions relacionades amb la cançó; l'any 1999 l'alemany Rolf Schübel va dirigir una pel·lícula basada en la cançó, amb el mateix títol que aquesta, i el 2007 Daniel Monzón va fer el mateix amb La caixa Kovak, l'argument de la qual gira al voltant d'aquesta cançó.
La cançó va perdre la seva popularitat quan van passar els anys, fins que el 1968 es va posar de moda una altra vegada, quan Rezso Seress se suïcidà a Budapest en intentar llençar-se per una finestra, però, al fracassar, va arribar a l'hospital on s'estrangulà amb un cable.
Segons un amic d'en Reszo Seress, no va voler escriure més cançons després d'aquesta.

Response: De Gloomy Sunday, la cançó més coneguda del compositor i pianista hongarès autodidacta Rezsó Seress.


Instruction: Què és Níobe?

Context:
Níobe és l'asteroide núm. 71 de la sèrie. Fou descobert per en Karl Theodor Robert Luther (1822-1900) a Dusseldorf el 13 d'agost del 1861. És un asteroide força gran del cinturó principal. El seu nom es deu a Níobe, l'esposa del Rei de Tebes de la mitologia grega.
Níobe forma part de la família Gallia (802), una petita família d'asteroides formada per gairebé 200 asteroides rocosos.
El 2006 fou examinat mitjançant radar emprant el radiotelescopi d'Arecibo, a Puerto Rico. Això es va complementar amb observacions òptiques destinades a construir una corba de llum . El període de rotació estimat resultant de 35,6 hores, o 1,48 dies terrestres, va substituir una estimació anterior del període de rotació de 14,3 hores. Les dades del radar van determinar l'estimació d'un diàmetre equatorial màxim de 94 km, la qual cosa és coherent amb estimacions anteriors basades en dades d'infrarojos, si es suposa que la forma és lleugerament allargada.
El període de rotació es va refinar fins a 35.864 ± 0.001 hores en les observacions fetes fins al 2010.

Response: L'asteroide núm. 71 de la sèrie.