Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
El nou parc de la plaça de les Glòries està obert a la ciutadania des d’avui a Barcelona.
Amb aquestes obres finalitza la primera fase del projecte de la Canòpia Urbana, el futur gran parc de les Glòries.
Aquest primer àmbit correspon a la Clariana, que comprèn la superfície que queda entre els carrers de la Independència i de Cartagena, entre el carrer del Consell de Cent, i el vial provisional de la Gran Via.
Les obres han durat un any i han suposat una inversió de 17,2 milions d’euros.
El parc té un total de 20.400 m2 de superfície verda, més de 400 arbres, 1,10 km de circuit esportiu i 175 seients, entre bancs i cadires.
La tinent de batlle d’Urbanisme, Janet Sanz, s’ha mostrat satisfeta de veure acabada una obra que ‘semblava un somni’ però ha reconegut que ‘queda molta feina per fer’.
‘Ara el que hem de fer és finalitzar definitivament el parc’, ha exposat Sanz, una fase coordinada amb les obres del túnel de les Glòries on ha exposat que volen ‘prioritzar el bus interurbà i urbà i garantir que la mobilitat que avui va en superfície també vagi per sota’ amb l’objectiu d’aconseguir ‘la millora de la connexió dels barris de l’entorn’, així com ‘de la qualitat de l’aire’.
Al parc enllestit hi ha diversos espais.
La Gran Clariana és una gran esplanada de gespa d’una hectàrea, la rambla dels Encants és un passeig per vianants i bicicletes, també hi ha una zona dedicada als jocs per als infants, una àrea per a gossos, una zona esportiva amb un espai multi usos i un centre de treball de la brigada de jardineria.
En la mateixa plaça, continua avançant la construcció dels túnels viaris que permetran soterrar el trànsit de la Gran Via.
Els treballs avancen per finalitzar l’obra civil el desembre del 2020 i posar tota la infraestructura en funcionament el primer trimestre del 2021.
Les obres es van reprendre el març de 2018 després d’un procés en el qual es va rescindir l’anterior contracte i es va tornar a adjudicar l’obra en cinc lots i allargant-la fins a la Rambla de Poblenou per un import pressupostat de 100,9 milions d’euros per diversificar les empreses constructores i impedir baixes excessives que posessin en risc la posterior execució dels treballs.
Coincidint amb l’entrada en servei del parc, hi ha preparades accions i activitats per atraure la ciutadania i animar-la a conèixer el nou espai.
Entre aquestes activitats hi ha l’exposició Mirades del verd, que s’ubicarà a la cantonada entre Diagonal i la nova rambla dels Encants del 6 al 14 d’abril on s’explicarà l’evolució de la infraestructura.
El mirador de Glòries seguirà obert tots els primers dissabtes de mes, de manera que s’hi pot accedir el primer dissabte de servei del parc.
El Museu del Disseny celebra una jornada de portes obertes aquest dissabte de 10 a 20 hores, amb entrada gratuïta a les exposicions permanents.
També s’han preparat activitats dirigides a col·lectius específics com els infants i la gent gran.
Al voltant de les Glòries, els dies vinents acabarà la reforma del tram comprès entre la plaça de les Glòries i el carrer de Mallorca.
Es preveu que durant la primera quinzena d’abril s’enllesteixin els últims acabats.
El primer àmbit de la reurbanització de l’avinguda haurà comptat amb una inversió d’11 milions.
La secció que s’ha implantat en la reforma de la Meridiana entre les Glòries i el carrer de Mallorca varia al llarg del traçat.
En el tram Independència-Aragó hi ha més arbres, vegetació, bancs i cadires i aviat hi haurà també un espai lúdic.
Entre Aragó i València l’espai central inclou el carril bici bidireccional, arbres i vegetació.
El tram València-Mallorca també incorpora el carril bici bidireccional central, però amb una franja d’arbrat i vegetació en una de les bandes.

Response: Després d'un any i 17 milions d'euros, queda obert al públic el nou parc de les Glòries.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
El XXI Saló del Manga de Barcelona, que se celebrarà del 29 d'octubre a l'1 de novembre, tindrà com a protagonistes els 30 anys de Super Mario Bros, l'arquitectura i Antoni Gaudí, així com el 70è aniversari dels bombardejos atòmics a Hiroshima i Nagasaki.
El certamen segueix creixent en espai fins els 60.000 m2, un 20% més que el passat any.
En concret, el certamen ocuparà el Palau 1, les dues plantes del Palau 2, el Palau 4 i la Plaça Univers, on estarà situat l'escenari.
Pilar Gutiérrez, director del Saló del Manga, confia en superar la xifra de visitants del passat any que estava situat en 130.000.
La Plaça Univers acollirà l'escenari, on tindran lloc els concursos de Cosplay, l'anime song contest, exhibicions de balls asiàtics i actuacions musicals.
El Palau 1 estarà dedicat a la gastronomia japonesa amb els estands de restauració i el taller de cuina japonesa, i un megaespai de videojocs de Nintendo; la planta baixa del Palau 2 acollirà els expositors, el taller de manga, la zona infantil i exposicions; la planta superior del Palau 2, anomenada 2.1, acollirà l'espai l'Esperit de Japó amb activitats relacionades amb la cultura tradicional japonesa, l'espiritualitat i les teràpies natural, i el Palau 4 acollirà la sala de projeccions, exposicions, tallers de jocs japonesos, espais per a cosplayers, entre altres activitats.
L'exposició destacada d'aquesta edició és 'Manga en construcció' sobre la influència de Gaudí i el modernisme al Japó i les edificacions d'arquitectes japonesos a Barcelona.
Oriol Estrada, comissari d'exposicions del Saló del Manga, ha dit aquest dijous que volen posar el focus en els escenaris que dibuixen els mangakas de les ciutats de Tokio i Kyoto als seus treballs.
"També hem volgut parlar de la relació entre Gaudí i Japó", ha explicat.
Una de les altres exposicions estaran dedicades a dracs, una altra dedicada a Super Mario que compleix 30 anys i una de les altres exposicions serà 'Kôsen: després el somni oriental' dedicada al manga de les autores espanyoles Aurora García i Diana Fernández.
Per la seva part, Yolanda Cabo, cap de producte de consoles domèstiques en Nintendo Ibérica S.A., ha ressaltat que Super Mario Bros ha transcendit durant tots aquests anys per la seva senzillesa.
"És un joc on s'hi poden divertir famílies i és un personatge amb el que un s'hi pot identificar en certa manera perquè dia a dia s'han d'anar superant obstacles".
El Saló del Manga també dedicarà una exposició titulada 'Mangas nuclears' i diverses activitats com conferències, activitats per a grups escolars i projeccions audiovisuals al 70è aniversari dels bombardejos atòmics a Hiroshima i Nagasaki.
L'exposició 'Mangas nuclears' mostrarà algunes obres claus centrades en l'atac nuclear de 1945.
El certamen compta amb la col·laboració de l'Hiroshima Peace Memorial Museum, un centre situat a uns metres de l'epicentre d'on va impactar la bomba, que porta ja fa dècades que explica les terribles conseqüències de la bomba atòmica sobre la població.
El Saló també comptarà amb la participació d'un supervivent de l'atac nuclear a Hiroshima.
Destaca el manga 'Pies descalzos, una historia de Hiroshima' de Keiji Nakazawa, publicat a l'Estat per Random House.
L'autor, supervivent del bombardeig d'Hiroshima, retrata amb realisme descarnat i un clar anti-militarisme el que ha passat a la ciutat japonesa.
Aquest manga va ser adaptat a l'anime en dos llargmetratges titulats 'Hiroshima I' i 'Hiroshima 2'.
Yoshihiro Tatsumi, el mestre del gènere gekiga o manga per a adults, va retratar a 'Infierno' (Edicions La Cúpula) la seva pròpia visió sobre Hiroshima.
Per la seva part, Patrici Tixis, president de FICOMIC i del Gremi d'Editors de Catalunya, ha ressaltat que una de les coses que més els entusiasma del còmic i el manga és la seva capacitat de ser una porta de lectura de molta gent.
Pilar Gutiérrez confia en superar les xifres de visitants del passat any que es van situar en 130.000 persones davant l'ampliació de l'aforament.
"Tenim dissabte venut i diumenge pràcticament, esperem una bona resposta també dijous i divendres".
Gutiérrez ha explicat pel que fa els horaris que el primer dia s'obrirà a les deu del matí i la resta a les nou.
El primer i darrer dia es tancarà a les vuit i divendres i dissabte a les nou del vespre.

Response: Arriba el XXI Saló del Manga de Barcelona, amb previsions de superar la xifra de visitants de l'any passat.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
Oriol Pujol, en una cursa.
Foto: OPF
Una raó de pes tenint present que l'estructura de Convergència Democràtica de Catalunya havia estat l'aixoplug de set anys de dura travessa del desert.
Com assegura un dels dirigents més veterans de la nova Convergència, "el militant ens va aguantar el partit".
Així es va aplicar la doctrina més missaire: no desvestirem un sant per vestir-ne un altre.
Però el poder institucional que ha acumulat CiU, i de CDC com a majoritari de la federació, gràcies al resultat de les darreres tres contesses electorals obliga al politburó convergent a la cautela.
Els terrenys conquerits, Generalitat, Ajuntament i Diputació de Barcelona són caça major i cal conservar-los però sense abaixar la guàrdia al quarter general de Còrsega.
La divisa és evitar confondre el poder institucional, la terra conquerida, amb el poder real arreu del territori de la força del partit.
Per tant, com assegura un dels integrants de l'estat major del partit: "Ens toca anar al gimnàs".
"Una nova organització per a una nova etapa"
Amb aquesta premissa, Oriol Pujol, futur líder del partit, ha encomanat una ponència organitzativa de cara el proper congrés amb el títol "Una nova organització per a una nova etapa" per evitar que CDC pugui patir el mal d'altures del PSC.
"El partit no pot ser engolit, ni esclavitzat pel poder institucional ni per la feina del dia a dia", assegura Oriol Pujol, assemblea comarcal rere assemblea comarcal.
Amb aquesta intenció vol enfortir el partit, muscular-lo i generar capacitat de xarxa.
Un antídot contra confondre el poder institucional amb el poder real del partit.
Així mateix, Pujol, reclama no perdre "la cosa convergent" que permet a CDC ser un edifici on sobiranistes, liberals, nacionalistes, socialdemòcrates o social-cristians s'hi sentin còmodes.
De fet, Pujol ja sap el pa que s'hi dóna alhora de fer canvis estructurals en el partit ja que no és la primera vegada que refà el model de partit.
Després de la batalla amb Miquel Roca, que havia bastit un partit a la seva mida, la nova fornada de dirigents van articular una formació més adient als temps i a la nova concepció de CDC.
Sia com sia Pujol insisteix en el caràcter "d'actiu pel país" del president Mas per justificar la cuirassa del partit.
L'equip de la ponència
La ponència està presidida per un autèntic veterà, tot i que jove, del poder municipal de CDC així com parlamentari, Lluís Corominas, que compta amb figures com l'ugetista Neus Munté, que aquesta legislatura apunta més que maneres a la cambra catalana, i Jordi Torra, anoeinc, Maite Fandos i Joan Mora, l'informàtic que ha sabut conquerir la plaça de Mataró.
S'hi afegeixen com a vocals: Cesca Domènech; Joan Ramon Casals; Bea Obis; Miquel Àngel Vallès; Jordi Roig; Xavier Crespo; Roger Albinyana; Maite Rivero; Mercè Santmartí; Jordi Jané; Pere Martínez; Maria Rosa Pujol i donaran fe de les esmenes i els debats Laura Costa i Carles Oriach.
D'aquesta ponència en sortirà com haurà d'actuar la tripulació d'una nau, que si bé per naturalesa és gran, ara ho és molt més.
Així, si cap sorpresa ho espatlla - i a CDC les sorpreses són l'excepció- Oriol Pujol, encapçalarà un partit, amb dos lloc tinent de primera fila.
Lluís Corominas com a Vicepresident de relacions institucionals i Francesc Homs com a gran guru polític de la formació.
S'afegeix aquest primer pinyol de la futura direcció com a enginyer en cap, el terrassenc Josep Rull, el futur secretari d'organització, -càrrec nou-, i l'encarregat fins ara de rebaixar els fums del primer secretari del PSC, Pere Navarro, a l'Ajuntament de Terrassa.
També s'incorpora a aquest cercle l'eficient Jordi Turull, portaveu de CiU al Parlament i altres noms com la diputada Neus Munté, i el nom d'una altra dona que Pujol encara té per decidir.
Per descomptat, que en la futura direcció Meritxell Borràs, Mercè Conesa, Francesc Sancho, Ima Mis, Cesca Domènec, Víctor Terradellas o Imma Juan.
Així doncs, CDC en el proper congrés de finals de març a Reus, a més del conclave també anirà al gimnàs.

Response: Oriol Pujol, si no hi ha cap sorpresa, serà el nou líder de Convergència a la nova organització del partit.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
Prop d'un miler de taxistes han marxat durant aquest mati des de la Plaça Catalunya fins a la seu de la delegació del govern espanyol a Catalunya, al carrer Mallorca amb Roger de Llúria, col·lapsant la circulació del centre de Barcelona.
A l'arribar a la seu de la delegació, 9 dotacions dels Mossos d'Esquadra protegien amb tanques l'entorn de la delegació, tallant completament el carrer Mallorca.
Un petit grup de representants dels taxistes, majoritàriament del sindicat 'Élite', s'han reunit amb membres de la delegació del govern entre els que estava com màxima autoritat el subdelegat, Emilio Ablanedo.
En la reunió, els taxistes han transmès les reivindicacions del sector que bàsicament passen per demanar que els nous actors de les plataformes de mòbil tinguin la mateixa regulació que els taxistes.
La mobilització de taxistes que s'ha convocat aquest dimecres ha estat una crida d'àmbit estatal.
La manifestació ha transcorregut sense incidents pel centre de la ciutat.
Els manifestants han marxat cridant diferents consignes a favor de la unitat del sector en la lluita contra els nous actors de les plataformes de mòbils que s'estan incorporant al sector aprofitant l'escletxa legal que s'ha obert a partir de les concessions de les noves llicències VTC (lloguer de cotxes amb conductor).
Ivan Sesma, portaveu del sindicat 'Èlite', ha denunciat que mentre els taxistes de Barcelona estaven aturats entre les 10 del mati i les 2 del migdia, diferents plataformes de mòbil oferien vehicles a passatgers a uns preus més elevats.
En concret, ha dit Sesma, un recorregut entre el centre de Barcelona i l'aeroport del Prat, que un dia normal pot suposar una tarifa d'uns 27 a 30 euros, aquest dimecres al mati les plataformes l'oferien a preus entre 43 i 60 euros.
El portaveu d'Èlite ha reconegut que tant l'Ajuntament de Barcelona com la Generalitat estan actuant en benefici del sector, mentre que l'actuació del ministeri de Foment està provocant incerteses entre els diferents tribunals que han de dirimir sobre judicis que els arriben en matèria de llicències VTC.
Sesma ha demanat que el Ministeri aclareixi el contingut de la llei als tribunals amb l'objectiu que hi hagi una actuació homogènia.
Els taxistes demanen una regulació que afecti a tots els actors que ofereixen serveis de transport de passatgers a les ciutats i que sigui igual per tots.
El que no pot ser, diu Sesma, és que mentre els taxistes han de pagar impostos i estan regulats en tota la seva activitat, hi hagi nous actors que irrompen en el sector que no estiguin regulats i no paguin impostos.
''Per nosaltres'', ha dit Rosa Díaz, de l'Associació de Taxi Companys, ''els usuaris dels taxis són els nostres clients mentre que per les empreses que estan rere de les plataformes de mòbil són els grups inversors que inverteixen en borsa''.
El portaveu d'Élite ha destacat la unitat del sector que va començar el 6 d'abril passat en la celebració del 'Congrés Nacional del Taxi' i en el que van participar més de 60 associacions del sector del conjunt del territori espanyol.
Diferents intervencions de taxistes en el transcurs de la marxa han reclamat passar a un punt més radical en les mobilitzacions i s'han presentat propostes de manifestacions en cotxes en marxa lenta per diferents punts de la ciutat per col·lapsar la circulació.
A l'inici de la manifestació una parella de gent gran que necessitava anar a la clínica Barraquer i no sabia que hi havia vaga de taxis, han vist com els organitzadors de la manifestació han penjat una bandera del sindicat 'Élite' en una de les finestres del taxi i han permès que el taxista trenques la convocatòria de vaga per donar servei aquestes dues persones grans.
Un dels moments més intensos que s'ha registrat durant la marxa de la manifestació s'ha produït a la confluència dels carrers Passeig de Gràcia i València, on han coincidit la marxa de taxistes amb un grup del col·lectiu de la PAH (Plataforma d'Afectats per la Hipoteca) que estaven ocupant una oficina de CaixaBank situada en aquesta cruïlla.
Amb crits de ''sí que es pot'' els taxistes i els membres de la plataforma de la PAH s'han ajuntat i cridat consignes.

Response: Taxistes de Barcelona reivindiquen que la regulació als nous actors de les plataformes de mòbil sigui la mateixa dels taxistes.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
Els Jocs Olímpics del 1992 van suposar un abans i un després a Barcelona.
La ciutat es va modernitzar completament i l'esdeveniment va deixar com a llegat infraestructures clau per á la mobilitat, el soterrament de vies de tren, l'obertura al mar o el barri de la Vila Olímpica, entre d'altres.
El que no és tan sabut, però, és que paral·lelament a aquests canvis tan visibles, per sota dels nostres peus es construïa una gran obra: unes galeries subterrànies per fer-hi passar els subministraments de llum, aigua, gas i telefonia.
Els 41 km de túnels semblen una picada d'ullet als Jocs Olímpics que es preparaven uns metres més amunt
Els 41 quilòmetres d'aquests túnels –construïts entre el 1989 i el 1992- semblen una picada d'ullet als Jocs que es preparaven uns metres més amunt.
De fet, aquestes galeries de serveis i les rondes de Barcelona estan tan a prop que, en alguns punts, els vehicles circulen a només 60 centímetres de la paret interior dels túnels.
Les galeries es van anar instal·lant a la vegada que es construïen les rondes, aprofitant que s'obria el terreny.
41 quilòmetres plens d'energia
Els túnels fan dos metres d'ample per 2,5 d'alt, i la il·luminació s'encén per trams per estalviar energia.
NacióDigital els ha pogut visitar, acompanyats de Fabián Gamarra, administrador de les Comunitats d'Usuaris de les Galeries de Serveis, i de Julián Mateos, responsable de línies d'Alta Tensió al Barcelonès i Vallès d'Endesa.
La companyia elèctrica és el principal usuari de les galeries, ja que disposa del 60% de l’espai en la majoria de trams, per fer transitar el cablejat de mitja i alta tensió i distribuir l'energia als domicilis i edificis de serveis de Barcelona.
En total, Endesa hi té instal·lats 550 quilòmetres de cablejat connectats a diverses subestacions o centres de transformació.
"L'objectiu de la planificació d'aquests túnels era racionalitzar el subministrament de llum, aigua i telèfon, facilitant-ne el manteniment i reduint-ne l'impacte sobre la ciutat, ja que ens evita haver d'obrir forats cada dos per tres per fer-hi reparacions", explica Mateos des del centre de control de les galeries.
"Aquí dins pots treballar-hi tot l'any, sigui de dia o de nit.
Tenim un sistema de ventilació que ho possibilita, i a més no hi fa mai calor ni fred", afegeix Gamarra.
Un altre avantatge és que el personal de manteniment pot preveure petits desperfectes abans que el cablejat o les canonades es facin malbé i hi hagi una incidència.
El centre de control, peça clau de les galeries
El centre de control és un dels aspectes que fan que aquestes galeries de serveis siguin especialment valuoses.
Vetlla les 24 hores del dia durant els 365 dies de l'any per la seguretat del túnel.
Si algun operari vol accedir a les galeries per alguna de les seves 150 entrades, el centre de control ho ha d’autoritzar prèviament, i un complex sistema de seguretat anti-intrusisme comprova que la persona que hi entra està autoritzada.
Les galeries també compten amb detectors d'incendi (hi ha fins a 1.920 detectors de fum), de fuites de gas, de temperatura, comportes tallafocs i bombes d’aigua (per si rebenta una canonada o s'hi filtra aigua freàtica).
Tots aquests sistemes de seguretat estan gestionats també des del centre de control, en el qual sempre hi ha dos operaris i que des del 1992 s'ha modernitzat en tres ocasions.
Les galeries també compten diàriament amb quatre treballadors de manteniment i dos d'administració, a més del personal propi de les companyies operadores que hi entren puntualment quan ho necessiten.
"Aquestes galeries són úniques al món pel seu centre de control i pel model de gestió, ja que funcionen com una comunitat d'usuaris", explica Gamarra.
"Per això cada any tenim visites d'arreu del món, en especial quan es fan esdeveniments mundials i les ciutats tenen l'oportunitat de fer grans canvis urbanístics", afegeix.
Com una comunitat de veïns
El model de gestió de les galeries és idèntic al d'una comunitat de veïns.
La propietat de les galeries és municipal, i les companyies usuàries (de llum, aigua, telèfon i el propi ajuntament) paguen els costos de manteniment i d'administració en funció de l’espai que tenen assignat per operar.
A més, la presidència és rotatòria, i cada any li toca a un dels actors ser-ne el president.
Com en una comunitat de veïns, però, els usuaris a vegades tenen interessos contraposats.
Aquí entra en joc Fabián Gamarra: "La meva tasca com a administrador de la comunitat d'usuaris és ser neutral entre les parts i facilitar que es posin d'acord", apunta.
El model de comunitat d'usuaris ha demostrat ser un èxit, assegura el responsable d'Alta Tensió d'Endesa.
"Com a usuaris de les galeries podem saber en tot moment què s’hi està fent i fins i tot qui hi entra.
Som uns veïns ben informats", explica Julián Mateos.

Response: Hi han 41km de túnels per sota dels nostres peus, per on passen el subministrament d'aigua, llum, gas i telefonia.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
L'Associació de Vigilants de Seguretat de l'Aeroport de Barcelona (AVSAB) va presentar una denúncia el passat 24 de novembre als jutjats del Prat de Llobregat contra Ilunion Seguridad S.A, empresa del grup ONCE encarregada de la seguretat a l'aeròdrom català, per donar ordres directes als seus treballadors de "fer la vida impossible" a la vintena de persones sense sostre que habitualment viuen a les dues terminals sota amenaça d'acomiadar-los.
Els membres del sindicat asseguren que la pressió sobre aquest col·lectiu, als que internament anomenen "codi índia", s'ha intensificat des de l'arribada del metro a l'aeroport.
Així, segons consta a la denúncia, a la que ha tingut accés l'ACN, l'empresa ha donat ordres ocultes als vigilants perquè "assetgin" aquestes persones traient-los les seves pertinences, o despertant-los aleatòriament a la nit, per exemple, amb l'objectiu de fer-los fora.
A més, els denunciants recorden que fruit o no d'aquesta pressió, l'endemà de rebre una de les comunicacions internes en aquest sentit el passat mes d'octubre, tres vigilants de seguretat van agredir suposadament un sense sostre pels que la Fiscalia demana penes de dos anys de presó.
Membres del comitè d'empresa d'Ilunion i d'AVSAB asseguren que des de l'arribada del metro a l'aeroport del Prat han rebut moltes queixes de vigilants alertant que els responsables de l'empresa els obliguen a fer fora de les terminals els sense sostre que hi passen el dia.
Segons consta a la denúncia, l'empresa també obliga els vigilants a portar un registre, seguiment i identificació d'aquestes persones sense "cap raó d'ordre públic" per fer-los fora de les instal·lacions "per qualsevol mitjà".
En aquests sentit, els membres d'AVSAB denuncien que aquestes ordres són "discriminatòries" perquè s'apliquen a persones que no fan un ús indegut de les instal·lacions per l'únic fet de la seva condició social.
A tall d'exemple, apunten que si als viatgers se'ls permet dormir al terra o als bancs de les terminals, també s'hauria de deixar que ho fessin la vintena de sense sostre que ocasionalment passen el dia a l'aeroport "sense molestar a ningú".
Més enllà de qüestions morals, els representants dels treballadors recorden també que els vigilants de seguretat no poden fer fora ningú, ni legalment ni estatutàriament, d'un establiment obert al públic que no tanca mai quan no infringeixen les normes d'ús de les instal·lacions.
Sobre les ordres que la direcció de l'empresa ha fet arribar als vigilants en diversos correus que s'adjunten a la denúncia, els membres del comitè d'empresa expliquen que s'obliga els treballadors, sota amenaça d'acomiadar-los si no ho fan, a assetjar i fer la vida impossible a les persones sense sostre requisant-los les seves pertinences, traient-los la roba d'abric a les nits, o despertant-los aleatòriament quan dormen per molestar-los i obligar-los a marxar.
Per últim, els membres de l'associació recorden que la Fiscalia demana dos anys de presó per tres vigilants que suposadament van agredir un sense sostre el passat 9 de març, l'endemà que els treballadors rebessin un dels correus on la direcció de l'empresa els obligava a fer fora aquestes persones.
"Més enllà de l'actitud dels treballadors, que és injustificable des de qualsevol punt de vista, la pressió que l'empresa ha exercit també hauria de ser sancionable", apunta José Francisco Montero, membre del comitè d'empresa d'Ilunion i de l'AVSAB.
Al seu torn, el president de la Fundació Arrels, Ferran Busquets, explica que tot i que no ha rebut cap queixa concreta dels sense sostre que viuen a l'aeroport del Prat, si que es habitual que es faci fora d'estacions d'autobús, trens o aeroports aquestes persones.
En aquests sentit, Busquets ha recordat que ningú viu al carrer per gust i que és "inacceptable" voler fer fora aquestes persones en comptes d'oferir-los solucions a mig i llarg termini "perquè recuperin els drets perduts".

Response: Membres de l'AVSAB denuncien que l'empresa de seguretat els obliga a fer fora els sense sostre que viuen a l'aeroport.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
La Universitat de València fa avui un altre acte per a commemorar el quarantè aniversari del Departament de Filologia Catalana.
A les sis del vespre, a la sala d’actes Manuel Sanchis Guarner de la Facultat de Filologia, Traducció i Comunicació, s’hi podrà escoltar la ponència ‘Paraules en l’espai’, a càrrec del doctor Joan Veny, catedràtic emèrit de Filologia Catalana de la Universitat de Barcelona i prestigiós lingüista mallorquí, expert en dialectologia.
També hi intervindrà Rubén Trenzano, director general de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme de la Generalitat, i serà presentat per Antoni Ferrando.
El podreu seguir en directe des d’ací.
El cantant Pau Alabajos, encarregat de la clausura i ex-alumne de Filologia Catalana, ha explicat a VilaWeb que per a ell és un honor de participar en un acte d’aquestes característiques, per la importància tant històrica com cultural del Departament de Filologia Catalana: ‘Part del que sóc i part de la meua feina creativa s’inspira en tot el que he après en l’etapa acadèmica.’
Per a celebrar el quarantè aniversari, s’han organitzat un seguit d’actes: conferències, actuacions musicals i teatrals, la presentació d’un documentari i l’elaboració d’un llibre commemoratiu.
La sessió inaugural fou el 14 de setembre i la commemoració s’allargarà fins al 30 de juny de l’any vinent.
Hi participaran noms cabdals de la llengua i la cultura del País Valencià, com ara Feliu Ventura, Xavi Sarrià i Eva Dénia.
La primera pedra per a la normalització de la llengua i la cultura
El Departament de Filologia Catalana fou impulsat pel filòleg, historiador i escriptor Manuel Sanchis Guarner l’any 1976.
Durant el franquisme ja s’havien fet intents clandestins per a enfortir la llengua i la cultura valencianes.
Sanchis Guarner mateix promogué cursos extracurriculars de català i també seminaris i més iniciatives, moltes de les quals foren prohibides per la dictadura.
Amb la mort del dictador, es va poder crear un departament competitiu, amb un gran cos de docents, que avui dia és referència.
D’aquesta manera es posaven les bases de la normalització de la llengua i la cultura al País Valencià i el departament es convertia en ‘far de la valencianització de la universitat i part de la història de la llengua del nostre poble’, segons paraules de qui n’és director, Emili Casanova.
Com diu Francesc Martínez, vice-degà de la Facultat de Filologia, Traducció i Comunicació, el Departament de Filologia Catalana al País Valencià ha estat fonamental per a la recuperació de la llengua i el retrobament del país amb la cultura.
Recorda que Sanchis Guarner vinculava la creació d’aquest nou departament amb el fenomen del cosmopolitisme.
‘Vivim una etapa que ens demana ser poliglots combatent el monolingüisme i el monolitisme’, deia.
El departament, doncs, naixia de les ganes de superar una etapa fosca per a la llengua i la cultura, ‘amb les condicions del resistent’, diu Martínez.
I quatre dècades més tard manté intacte ‘l’esperit combatiu per la llengua pròpia i alhora l’esperit cosmopolita i científic de Sanchis Guarner’.
L’impacte sobre les noves generacions
‘En un moment tan dur de repressió i de poc compromís amb la cultura, la creació del departament ha fet una tasca importantíssima: formar els docents que ara ensenyen llengua a les noves generacions de valencians’, explica Alabajos.
‘Aquests professors són els que han anat normalitzant la llengua valenciana i han permès que, avui dia, ja puguem dir que hi ha generacions que han viscut plenament en valencià gràcies a les línies en valencià de l’ensenyament obligatori.’
Així mateix, gent com ara Feliu Ventura, Xavi Sarrià, Josep Nadal… han cursat aquests estudis, que també han influït les noves fornades de poetes, dramaturgs i escriptors del País Valencià.
Reivindicació, investigació i amor a la llengua
És difícil de separar el component de lluita i el component acadèmic inherents al Departament de Filologia Catalana.
‘Molts dels qui hem estudiat filologia ho hem fet per una qüestió d’implicació social i cultural –diu Alabajos–, però també hi ha una part acadèmica.’
A banda de reivindicar la llengua i la cultura, al Departament de Filologia Catalana hi ha recerca i aprofundiment filològics.
Tot perquè els docents puguin ensenyar millor la llengua del País Valencià.
‘La filologia té una part d’amor a la llengua: des d’aquest amor hem d’aprofundir en el coneixement de la llengua per tenir-ne cura.
Com més la cuides més la sents pròpia i més orgullós te’n sents.’

Response: Acte commemoratiu a la Universitat de València per a celebrar el quarantè aniversari del Departament de Filologia Catalana.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
L'endemà del debat parlamentari sobre la gestió del Govern a les residències durant la fase crítica del coronavirus, el president de la Generalitat, Quim Torra, s'ha sotmès a la sessió de control a la cambra, marcada encara per la pandèmia.
Torra ha hagut de respondre sobre la gestió del Govern al Segrià i també pel paper de la Generalitat a les residències.
En aquest sentit, ha respost a les crítiques del PSC amb l'argument que l'Estat no ha estat cap exemple en els últims mesos.
"A Espanya hi haurà el doble de morts per Covid-19", ha afirmat Torra sobre la situació als geriàtrics espanyols.
El líder del PSC al Parlament, Miquel Iceta, havia recriminat a Torra el canvi de criteri en el confinament del Segrià, el descontrol en el rastreig dels casos, la falta d'un relleu a la direcció l'Agència de Salut Pública des de l'adeu de Joan Guix i la gestió a la residències en els dies àlgids de la crisi sanitària.
El president de la Generalitat ha recordat a Iceta que les enquestes apunten que el Govern ha gestionat "millor" la pandèmia que l'executiu estatal i ha lamentat que el dirigent socialista critiqui la resposta en les residències catalanes i no es fixi en el que va passar al conjunt d'Espanya.
"No en tenim ni idea de què ha passat a les residències espanyoles.
Com em pot parlar sobre residències quan Espanya encara no ha donat les dades dels morts a les residències espanyoles?", s'ha preguntat.
En la sessió de control al Parlament, Torra ha anunciat que a partir d'aquest dijous serà obligatori portar mascareta sempre, encara que es pugui mantenir la distància social.
Ho aprovarà aquest dimecres el Procicat per tal d'evitar més contagis i posar fre al "relaxament" que l'executiu veu en part de la ciutadania.
Coronavirus
Portar mascareta serà obligatori en tot moment a Catalunya a partir de demà
Aquest dimecres ho aprovarà el Procicat, segons ha anunciat el president Quim Torra al Parlament
"Si els experts ens ho recomanen, ho farem", ha assenyalat Torra en resposta a Miquel Iceta, primer secretari del PSC.
Durant la sessió de control als consellers, tant els socialistes com el PP han estat crítics amb el paper de la consellera de Salut, Alba Vergés, que ha defensat que ja s'estaven rastrejant contactes a Lleida abans que proliferessin els positius.
Les dues primeres preguntes, de la CUP i Catalunya en Comú Podem, han estat crítiques amb el rol del Govern en relació a la situació dels temporers a Lleida.
"Ens neguem a criminalitzar la pagesia i els temporers.
Aquesta no és la causa de tot el que està passant allà.
Aquest missatge el vull deixar clar des de bon inici del debat", ha ressaltat Torra en resposta tant a Natàlia Sànchez, diputada anticapitalista, i Jéssica Albiach, cap de files dels comuns al Parlament, que també han reclamat explicacions al president sobre el rastreig de contactes de les persones que donen positiu per coronavirus.
Dades: coronavirus
MAPES On es concentren els brots del Segrià i quins hi ha a la resta del país?
L'augment de la mobilitat no incrementa de forma rellevant els contagis fora de Lleida i tan sols n'hi ha algunes petites concentracions al Barcelonès o la Catalunya Central
Estiu 2020
A quins països es pot viatjar aquest estiu?
Molts punts del planeta tenen les fronteres tancades als turistes de l'Estat, que si volen marxar hauran de triar entre una llista força limitada
Tornar a les aules
Pati per torns i menjadors més reduïts: així s'organitzaran les escoles a partir del setembre
L'entrada als centres serà per franges horàries amb intervals de deu minuts i que les famílies hauran d'esperar-se a la porta
coronavirus
Així hem de guardar les mascaretes a casa entre ús i ús
El lloc on la guardem i com ho fem és vital per poder-la reutilitzar
Coronavirus
Les cicatrius de la pandèmia
El coronavirus lesiona el teixit productiu i obliga a obrir l'aixeta de recursos a costa de l'endeutament mentre es constaten reformes pendents del sistema de salut i afloren tensions polítiques després de tres mesos d'estat d'alarma

Response: El president de la Generalitat, Quim Torra, ha criticat la gestió de la pandèmia del govern espanyol als geriàtrics.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
En l’última dècada s’ha detectat un augment notable de la incidència d’escabiosi (més coneguda popularment com a «sarna») a l’estat espanyol, sense que estiguen encara clares totes les raons que poden haver contribuït a això.
La pandèmia de la covid-19 ha empitjorat encara més la situació i els dermatòlegs assenyalen que estan veient molts més casos que abans de la crisi sanitària.
Resulta complicat conéixer quina és la magnitud exacta d’aquest increment de la sarna a l’estat, ja que aquesta malaltia no és de declaració obligatòria per part dels metges.
A més, la saturació dels serveis sanitaris i la por a acudir al metge pel risc de contagi al SARS-CoV-2 va endarrerir els tractaments oportuns per a l’eliminació del paràsit, augmentat així les probabilitats de contagi a partir dels pacients afectats.
L’àcar responsable de la sarna sol necessitar un contacte directe, pell amb pell, entre persones per a la seua transmissió i, per això, l’amuntegament és un factor de risc.
No obstant això, també és possible la infecció a través de peces de roba, roba de llit, etc. El contagi a partir de provadors de roba no és impossible, però sí molt poc probable pel temps limitat d’exposició i perquè aquest paràsit només pot viure uns 2-4 dies fora del cos humà i sol tindre hàbits nocturns.
L’escabiosi és una vella coneguda de l’ésser humà.
El seu tret més representatiu és una intensa picor a la pell, que predomina ala nit.
Les primeres referències a aquesta malaltia es remunten a l’any 482 a.C. en l’antic Egipte, encara que amb tota seguretat afectava les persones des de molt abans.
Personatges il·lustres com Aristòtil van documentar en el seu moment la presència d’un «poll» que sortia de certes lesions de la pell.
No obstant això, haurien de passar molts segles fins que la causa de la sarna quedara completament clara.
Aquests animals amb quatre parells de potes (a la fase adulta), redons, blanquinós i amb gran quantitat d’espines estan especialitzats a parasitar única i exclusivament l’ésser humà, l’únic lloc on poden completar el seu cicle vital.
Les femelles (de 300-450 micres) i els mascles (150-250 micres) copulen en xicotets caus a la superfície de la pell i, després d’aquesta etapa, els mascles moren i les femelles excaven la capa més externa de la pell (l’estrat corni) per crear túnels d’uns 1-10 mm de longitud.
És a aquests diminuts solcs on les femelles depositen els ous (30-50) durant 4-6 setmanes, fins que moren una vegada finalitzada la posta.
Els ous eclosionen en tan sols 3-4 dies en forma de larves, passen per la fase de nimfa i arriben a la fase adulta en 12-15 dies.
En general, a una infecció típica solen haver-hi al voltant de 10-15 femelles excavadores.
El llaurador de la sarna té preferència per zones amb plecs com els espais entre els dits, els canells, els colzes, les aixelles, la zona al voltant del melic, les natges… En si, la picor i les erupcions de la pell no són provocades pels danys directes que provoquen els diminuts àcars, sinó per la reacció inflamatòria que desencadena la presència de femtes i les proteïnes d’aquest aràcnid a l’interior dels túnels.
Per aquesta raó, les persones que s’infecten per primera vegada poden tardar entre 5 i 15 dies a manifestar la característica picor (algunes poden tardar a sentir-ho fins a un mes), ja que és el temps que necessita la resposta immunitària.
No obstant això, les persones que ja han passat la infecció anteriorment pateixen els símptomes tan sols 1-4 dies després del contagi, per ser una reacció inflamatòria molt més precoç.
Afortunadament, els tractaments farmacològics, si s’apliquen de manera correcta (a totes les persones infectades i que convisquen juntes) i durant prou de temps, són molt efectius contra els citats paràsits.
Entre ells destaquen la permetrina al 5% aplicat a la pell, la ivermectina oral i la loció de benzoat de benzil al 10-25%.
Aquells teixits que no puguen netejar-se poden guardar-se en bosses de plàstic hermèticament tancades durant un mínim de quatre dies per assegurar la destrucció dels àcars.
Esther Samper és Doctora en Medicina Regenerativa i comunicadora.
Aquest article ha estat publicat a la secció «Medtròpolis» a la Revista Mètode.
Pots llegir més articles de la secció ací.

Response: La pandèmia de la covid-19 empitjora la incidència de sarna a l'estat espanyol, on s'ha detectat un gran augment.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
El director i actor teatral i professor d’art dramàtic Hermann Bonnín ha mort als 84 anys segons ha confirmat la seva filla, l'actriu Nausicaa Bonnín a través del seu compte de Twitter.
"Avui, l'Hermann ha fet un mutis tan elegant i discret com ha sigut la seva vida... sense fer soroll...
'Escolteu aquest silenci' deia el seu estimat Joan Brossa...", ha assenyalat.
En la seva llarga trajectòria, Bonnín va rebre el premi ADB a la millor trajectòria artística (1981), el Premi Ciutat de Barcelona en l’apartat de teatre (2003) i el Premi Nacional de Cultura del CoNCA (2013).
Des del 2011 és membre numerari de l’Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi i el 2019 va ser nomenat acadèmic d’honor de l’Acadèmia del Cinema Català.
Graduat a l’Institut del Teatre de la Diputació de Barcelona, ha estat director de la Real Escuela Superior de Arte Dramático, amb seu al Teatro Real de Madrid (1968-70), de l’Institut del Teatre (1971-80), del Centre Dramàtic de la Generalitat (1982-88), i des del 1998, de l’Espai Escènic Joan Brossa, del qual també va ser cofundador, que el 2010 es va refundar com La Seca-Espai Brossa, Fabrica de Creació de l’Ajuntament de Barcelona.
Membre del Consejo Nacional de Teatro del Ministeri de Cultura d’Espanya (1985-97), ha estat president de l’Associació d’Actors i Directors Professionals de Catalunya (1997-2005).
Com a director escènic ha estat al capdavant de muntatges com La gavina, de Čekhov, amb traducció de Joan Oliver; L’ombra d’un copalta damunt de l’asfalt, obra d’homenatge a l’avantguarda escènica, amb textos de J.V. Foix (1979); El guant negre (1981), d’August Strindberg; La pregunta perduda (1985), de Joan Brossa; Savannah Bay (1986), de Marguerite Duras; És així si us ho sembla (1987), de Luigi Pirandello; La gran il·lusió (1988), d’Eduardo De Filippo; Para Federico un son (1999), sobre textos de Federico García Lorca, amb el qual va guanyar el premi Sebastià Gasch del FAD a la millor direcció; La mà de mico (2000), de Salvador Vilaregut, premi Butaca a la millor direcció escènica; La confessió (2001) i Mots de ritual (2003), de Josep Palau i Fabre; El far del maleït (2001), de Paul Autier, Paul Cloquemin i Rachilde, en versió de Sabine Dufrenoy; El fabricant de monstres (2003), de Max Maurey, Paul Coste i Charles Moitrier; La intrusa (2005), de Maurice Maeterlinck; Nausica (2005), de Joan Maragall; Don Juan, príncipe de las tinieblas (2008), de Palau i Fabre, al Teatro Español de Madrid; Retorn a Andratx (2010), de Baltasar Porcel; El comte Arnau (2011), de Joan Maragall, i La meva Ismènia (2013), d’Eugène Labiche, entre d’altres.
Ha participat també com a actor en nombroses obres teatrals (El banquet, Qui té por de Virgínia Woolf? o Electra), de cinema (La senyora, de Jordi Cadena, on va debutar al cinema el 1987; Un negre amb un saxo, 1988, Rateta, rateta, 1989 i Monturiol, el senyor del mar, 1993, de Francesc Bellmunt; És quan dormo que hi veig clar, 1988, de Jordi Cadena; Entreacte, 1988, de Manel Cussó-Ferrer; El llarg hivern, 1991, de Jaume Camino; La ciudad de los prodigios, 1999, de Mario Camus; Volverás, 2003, d’Antoni Chavarrías; I figli strappati, 2005, de Massimo Spano) i també de televisió (La febre d’or, 1993, de Gonçal Herralde).
Juntament amb Sergi Casamitjana va dirigir Andrea (1995), que també va protagonitzar.
Ha estat coguionista de films com Els papers d’Aspern, d’Henry James, dirigit per Jordi Cadena (1991), i com a historiador és autor d'Adrià Gual i l’escola catalana d’art dramàtic.
Va rebre el Premi Nacional de cinematografia i vídeo pel curtmetratge Refugiats i fugitius (1994).
Va rebre, també, el premi ADB a la millor trajectòria artística (1981), el Premi Ciutat de Barcelona en l’apartat de teatre (2003) i el Premi Nacional de Cultura del CoNCA (2013).
Des del 2011 és membre numerari de l’Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi i el 2019 va ser nomenat acadèmic d’honor de l’Acadèmia del Cinema Català.

Response: Mor als 84 anys Hermann Bonnín, director, actor teatral i professor d'art dramàtic amb una llarga trajectòria professional.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
‘Descobrir i sancionar les conductes irregulars i delictives comeses dins el partit’.
És un dels objectius del Codi de Conducta que el Consell Nacional d’ERC va aprovar divendres i que desgrana en una vintena de pàgines el Codi Ètic, el document que fins ara reglava internament els republicans.
El Codi de Conducta, al qual ha tingut accés l’ACN, concreta normes i llista exemples sobre conflictes d’interessos, regals, transparència o finançament, que poden derivar en sancions, segons els estatuts d’Esquerra.
Ja en vigor i de caràcter vinculant, el document també preveu l’elecció els pròxims dies del Responsable de compliment, una figura independent dels òrgans de govern del partit que vetllarà perquè s’apliquin els valors del codi ètic.
Des de militants fins a càrrecs orgànics i públics hi estan subjectes i poden fer-li arribar a través del Canal Ètic denúncies, queixes o preguntes de forma confidencial.
Que ERC és un partit ‘net’ és una de les idees que més han repetit els dirigents republicans en discursos, articles i mítings els darrers mesos.
Ara, els republicans posen per escrit un Codi de Conducta, una norma d’autoregulació interna amb caràcter vinculant.
Té per objectius fomentar una gestió pública transparent i eficient, descobrir i sancionar les conductes irregulars i delictives comeses dins el partit i alhora establir un sistema per evitar-ne.
Per això posaran en marxa els pròxims dies un Canal Ètic perquè tant internament com externament es puguin denunciar sospites d’irregularitats o d’activitat delictiva així com vulneracions de conducta interna –el Codi ho recull com un deure ‘obligatori’.
Ara bé, els republicans preveuen aplicar mesures disciplinàries contra qui faci acusacions falses.
Garanteixen també tracte confidencial a qui denunciï o consulti amb el Responsable de Conducta, la figura que recollirà les queixes, els dubtes i les sospites; que vetllarà pel compliment i assessorarà el dia a dia, i que pot proposar l’inici d’investigacions internes, formular denúncies o plantejar modificacions dels sistemes de control de l’ètica i la legalitat en el partit.
Lluita contra la corrupció
‘Cap resultat electoral, avantatge polític o estratègia pot justificar pràctiques corruptes’, afirma el document.
I per això: ‘les conductes de corrupció constitueixen sempre una infracció disciplinària molt greu amb independència de la seva transcendència penal i poden donar lloc a la suspensió automàtica de la condició de militant o simpatitzant’.
És un dels blocs que preveu el Codi de Conducta, que també exigeix ‘evitar’ qualsevol situació que impliqui un conflicte d’interessos.
També es llista, a tall exemplificatiu, quins regals són inacceptables: diners en efectiu o equivalents com ara xecs, targetes de regal, certificats i qualsevol títol amb valor econòmic; articles de luxe o d’alt valor o entrades d’alt preu per assistir a esdeveniments exclusius o sobrevinguts com inauguracions de museu, esdeveniments esportius o produccions artístiques exclusives, sempre que l’assistència no sigui inherent al càrrec.
Bloc a part per al finançament: els republicans deixen clar que ‘les estratègies electorals, la recerca de major suport ciutadà i representació política mai no poden servir d’excusa per a l’obtenció irregular de fons i ingressos pel partit’.
També es fa referència al tracte als mitjans de comunicació i a la relació amb l’Administració: el Codi de Conducta no accepta cap ‘ús partidista’ de les institucions públiques i prohibeix ‘apropiar-se o malversar els béns públics, ja sigui a través de la seva sostracció, ús indegut o destrucció, així com sol·licitar el cobrament de dietes indegudes, el rescabalament de despeses fictícies, o perjudicar de qualsevol forma l’erari públic de manera indeguda, improcedent o contrària a la llei’.
Les sancions
El nou Codi de Conducta no especifica sancions per si sol, sinó que remet a la penalització que ja preveuen els estatuts republicans.
El document només estipula que vulnerar el Codi es pot traduir en una infracció disciplinària.

Response: ERC disposa d'un Codi de Conducta intern que desgrana diverses pàgines del Codi Ètic i concreta normes i conductes sancionables.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
PublicatalDOGC1: Subvencions estructurals als mitjans de comunicació
Create column charts
Entre elles hi ha les subvencions estructurals a l'edició de mitjans de comunicació privats en català o aranès en format digital i paper, emissores de ràdio i cadenes de televisió.
Els diaris de paper són els majors beneficiaris d'aquest tipus d'ajuda.
Com estableixen les bases reguladores d'aquesta línia de subvencions en la seva exposició de motius, el seu fonament és que els sector privat de la comunicació "contribueix dia a dia a la construcció de l'espai català de comunicació".
"Aquest sector s'ha d'enfrontar, tanmateix, a una situació de desavantatge competitiu respecte a d'altres mitjans fets en altres idiomes amb moltes més expectatives de mercat", subratllen.
Però, de què depèn la quantia exacta d'aquestes ajudes?
Criteris per a determinar els imports
Els criteris que han de determinar la quantia concreta de les subvencions a les quals que té dret cada mitjà s'estableixen semestralment en una Ordre del departament de la Presidència.
En el cas dels diaris de paper, si el seu abast és nacional, les bases reguladores de 2015 establien un import de 300 euros per número i 0,043 euros per exemplar difós.
A més, per als diaris amb edicions territorials, s'atorgava una subvenció complementària de 100 euros per número per al conjunt de les edicions.
Aquests criteris es mantenen si l'abast de la publicació és local però amb variacions de quantia: 175,00 euros per número, 0,043 euros per exemplar difós i complement de 50 euros per a entre dues i tres edicions territorials.
L'import total no pot superar el 30% de les despeses subvencionables.
Pel que fa a diaris digitals, cada mitjà rep una quantia fixa de 1.500 euros.
A partir d'aquí, es paguen 3.000 euros per redactor/locutor i ENG, 2.000 euros per ajudant de redacció i 2.500 euros per altres professionals (corrector, lingüista, documentalista i/o dissenyador gràfic) amb un límit de 7 treballadors.
Amb un límit de 2, es concedeixen 2.500 euros per cap de sistemes, realitzador, productor o guionista, i 2.000 euros per tècnic informàtic, tècnic de so, tècnic d’emissions, ajudant de producció, ajudant de realitzador o muntador.
Amb límit d'una persona, 2.000 euros per agent comercial o promotor.
També es paguen 0,12 euros multiplicats pel nombre mitjà mensual d’usuaris únics certificats per entitats certificadores externes amb dades públiques i auditades.
La subvenció a la difusió i el suport a la producció pròpia no pot superar en cap cas el 75% de les despeses acreditades, imputables al mitjà objecte de l’ajut.
De manera similar, les subvencions a les emissores de ràdio es calculen en base a la seva audiència i treballadors, però també segons hores d'emissió.
Així, a les emissores amb una audiència potencial de fins a 100.000 oients els correspondrà una quantitat de 6.000 euros, 4.000 per a les que puguin tenir entre 100.001 i 200.000 oients i 2.000 en el cas d'entre 200.001 i 600.000 oients.
11 euros per hora d'emissió de programes de producció pròpia, per a les emissores que han fet públiques les seves dades d’audiència.
Pel que fa als treballadors, 2.500 euros per redactor locutor, 1.500 per ajudant de redacció o locutor (límit de 3), 2.000 euros per tècnic d’emissions (límit d'1) i 1.500 euros per agent comercial (límit d'1).
Es multiplicarà per 0,05 euros el nombre d'audiència acumulada dels últims 30 dies.
L'import de la subvenció per suport a la producció pròpia i difusió no pot superar en cap cas el 30% de les despeses acreditades, imputables al mitjà objecte de l’ajut.
Finalment, les cadenes de televisió poden rebre 7.000 euros si tenen una audiència potencial inferior als 100.000, 5.000 si l'audiència pot situar-se entre 100.001 i 200.000 espectadors, 3.000 en el cas d’entre 200.001 i 500.000, i 1.000 si l'audiència supera els 500.000 espectadors.
En el supòsit d’emissores de televisió d’àmbit nacional no s’estableix cap quantitat fixa.
També es concedeixen 28 euros per hora d'emissió de programes de producció pròpia i 500 euros per treballador de les categories de redactor, realitzador, operador de càmera i agent comercial.
El màxim és de 5 treballadors i l'import de la subvenció no pot superar el 30% de les despeses acreditades.

Response: Les subvencions estructurals als mitjans de comunicació en català, tant per a diaris en paper o digitals, ràdio i televisió.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
El 3 de novembre, els nord-americans elegiran un ticket, una candidatura de president i vicepresident.
Aquest cop, l'atenció s'ha posat molt més sobre els segons del que és habitual, ja que Donald Trump té 74 anys i Joe Biden 77.
Mike Pence, el segon republicà, o Kamala Harris, la companya de viatge de Biden, tindrien molt a dir.
Què passaria si el nou president mor en l'exercici del seu càrrec o ha de dimitir?
Quan es parla de la figura del vicepresident, als Estats Units se sol explicar el que va dir un d'ells, Thomas Marshall, a inicis del segle XX: "En una família hi havia dos nois que van marxar a construir la seva vida.
Un es va fer a la mar i l'altre va arribar a la vicepresidència.
I no se'n va tornar a saber res de cap d'ells".
En diverses ocasions, el vicepresident ha acccedit a la presidència, sigui per l'assassinat del president (Abraham Lincoln el 1865, James Garfield el 1881, William McKinley el 1901 i John Kennedy el 1960) o per la seva mort natural, o bé per l'únic cas en què un president ha dimitit, Richard Nixon, el 1974.
En algun cas, el vicepresident ha exercit més poder del previst, com va ser el cas de Dick Cheney amb George W. Bush.
La Constitució estableix que en cas de mort, incapacitat o dimissió del president, el vicepresident ocupa el seu lloc.
Això és el que succeiria si Trump o Biden surten d'escena.
eleccions EUA 2020: anàlisi
Són aquestes les pitjors eleccions de la història dels Estats Units?
Dos candidats septuagenaris competeixen pel poder enmig d'una de les pitjors crisis que ha viscut el país, però els EUA han viscut moments més dramàtics
Mike Pence és un polític de 61 anys.
Va establir la seva base de poder a Indiana, com a governador, un estat que és una terra fèrtil per dirigents conservadors.
Possiblement sigui dels estats més republicans del país.
Dins del seu partit, Pence està situat en l'ala més dretana i vinculada als sectors evangèlics fonamentalistes.
Va ser col·locat al costat de Trump per una maquinària republicana que desconfiava del magnat de Nova York.
Pence seria una garantia d'ortodòxia i estaria allí pel cas que passés "alguna cosa".
A la dreta de Trump i mut i a la gàbia
Com quasi tots els vicepresidents, Pence ha estat mut i a la gàbia, fent esforços per mostrar-se el més lleial possible a Trump.
Mai ha escenificat discrepàncies i espera el seu moment.
Perquè aquesta és una altra: sempre ha somiat en la presidència.
També és un polític de format molt clàssic, poc previsible.
Si Trump fos reelegit però no acabés el seu mandat, Pence garantiria la seva línia ultraconservadora del govern, això sí, sense els estirabots del seu patró
Si Trump fos reelegit però no acabés els eu mandat, per defunció o per un impeachment, Pence garantiria la línia ultraconservadora del govern.
Això sí, sense els estirabots del seu patró, de qui es pot dir que està encara més a la dreta.
Ni que només sigui que Trump, més que a la dreta, està amb Trump.
El nou Partit Demòcrata
Si Biden és elegit, moltes mirades seguiran amb interès tots els moviments polítics de Kamala Harris, senadora de Califòrnia de 56 anys que acaba de fer.
Filla de jamaïcà i d'índia tamil, Harris expressa les forces hegemòniques del nou Partit Demòcrata: dones, minories ètniques i una mirada cap a l'esquerra.
Tot i que tampoc massa en el seu cas.
Harris representa forces que ara són hegemòniques en el seu partit: minories, dones i activistes que miren a l'esquerra, en el seu cas sense excessos
En cas de guanyar, el repte per Harris és consolidar la seva posició i fer-se una imatge presidencial.
Les eleccions del 2024 seran la seva hora i haurà de demostrar que una dona de color, californiana i d'idees avançades pot reunir una majoria del país entorn seu.
Tampoc li faltaran adversaris interns que batallaran pel ceptre presidencial.
Tot això a no ser que un Biden encara actiu sorprengués tothom i anunciés als seus 81 anys que vol anar a la reelecció.

Response: Les eleccions dels Estats Units, enmig d'una de les pitjors crisis viscudes i amb dos candidats septuagenaris com a protagonistes.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
Les formacions independentistes han arribat finalment a un acord per votar aquest dijous al Parlament una moció impulsada per la CUP que ratifica l'objectiu de culminar el procés implementant la independència.
Malgrat que JxCat i ERC havien anunciat que intentarien retirar la referència inicial a la resolució de ruptura del 9-N del 2015, però finalment no només es manté aquest element, sinó que es reforça fent referència als resultats de l'1-O i de les eleccions del 21-D.
La CUP es va negar a oblidar la resolució del 9-N, anul·lada pel Tribunal Constitucional (TC), i, després de "dures negociacions", ha aconseguit que les altres formacions acceptin ratificar-ne els objectius, els quals passen per l'inici del procés per proclamar la República catalana i per implementar les lleis socials aprovades pel Parlament i vetades per l'Estat.
Els tres grups han registrat aquesta tarda el text de la moció transaccionada, que es votarà dijous a la tarda.
En el redactat definitiu, s'hi manté el compromís de respondre als embats judicials de l'Estat ratificant la "ferma voluntat de dur a terme les actuacions necessàries previstes i aprovades per aquest Parlament, per a assolir i culminar democràticament la independència de Catalunya" i reiterant "els objectius polítics" que conté la resolució del 9-N, els quals considera ara "legitimats pels resultats del referèndum de l'1-O i de les eleccions del 21-D".
Per vies democràtiques i pacífiques
Un dels afegits al redactat original és un paràgraf que recorda el suport al dret a decidir i l'autodeterminació expressats pel Parlament "i en conseqüència, com a dipositari de la sobirania de poble de Catalunya i amb fidelitat a la seva voluntat, reitera el seu compromís a assolir els objectius polítics anteriorment expressats per vies democràtiques i no violentes".
La moció també instava inicialment el Govern a fer efectiu els articles tombats de deu lleis, entre les quals les d'emergència habitacional, igualtat, canvi climàtic, universalització de l'assistència sanitària o de l'Agència de Ciberseguretat, als quals ara hi suma quatre lleis més, incloent la del llibre sisè del codi civil català, la de l'impost als actius no productius o la de modificació de la presidència de la Generalitat.
Plans per restablir les lleis vetades
Finalment, el text manté el mandat a l'executiu perquè presenti en tres mesos el pla d'execució de les mesures per fer efectiu el contingut d'aquestes lleis, però allarga de tres a sis mesos el termini perquè presenti projectes de llei per recuperar "els drets i llibertats que afecten de forma directa a la millora de la qualitat de vida de les persones" frenats per vetos del TC a normes catalanes.
La votació i aprovació d'aquesta moció previsiblement tensionarà el ple, ja que pretén ratificar una resolució anul·lada que crida a la desobediència directa al TC.
Ciutadans, PSC i PP, de fet, ja van fer peticions de reconsideració de la tramitació del text, ja que entenien que vulnerava els límits del Parlament, cosa que podria obrir un nou capítol de xoc de la mesa de la cambra amb l'alt tribunal, com ja va ocórrer amb Carme Forcadell la legislatura passada.
Per altra banda, el Parlament aprovarà també una moció del PSC que instarà el president de la Generalitat, Quim Torra, a crear "un espai de diàleg" amb tots els grups parlamentaris per buscar acords en els grans temes que afecten Catalunya.
El PSC ha arribat a un acord amb JxCat, ERC i els comuns perquè la seva moció tiri endavant, i a aquest espai de diàleg estaran convocats tots els líders dels grups i subgrups del Parlament, segons el text de la iniciativa.
La moció també instarà el Govern a "obrir una etapa de diàleg amb el govern d'Espanya per arribar a pactes i acords que donin sortida a les necessitats polítiques, econòmiques i socials de la població de Catalunya".

Response: Acord entre els partits independentistes per a votar una moció per a arribar fins al final del procés d'independència.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
La magistrada de l'Audiència Nacional espanyola Carmen Lamela ha deixat en llibertat amb mesures cautelars l'exsecretari general d'Interior i número 2 del conseller destituït Joaquim Forn, Cèsar Puig.
Ha declarat durant una hora davant de Lamela, que l'ha citat com a investigat per dos delictes de sedició pels fets a la conselleria d'Economia del 20 de setembre i pel referèndum de l'1-O.
Puig ha declarat després de l'exdirector de la policia, Pere Soler, que també ha sortit en llibertat de l'Audiència.
La fiscalia havia sol·licitat per a ell la mateixa fiança de 100.000 euros però la magistrada ho ha rebaixat les mesures cautelars: retirada de passaport, compareixences quinzenals al jutjat i prohibició de sortir de l'Estat sense el preceptiu permís.
Tant Soler com Puig estan investigats dins la mateixa causa que l'excap dels Mossos, el major Trapero, i la intendent del cos Teresa Laplana.
((Aquesta actualització inclou fonts properes a Puig i la interlocutòria de Lamela))
Segons fonts presents a l'interrogatori, els dos excàrrecs d'Interior han al·legat que ells no dirigien operatius policials.
Durant la declaració, Puig –assistit pel lletrat Jaume Alonso-Cuevillas- ha insistit en que la seva tasca com a secretari general va recaure, especialment, en qüestions pressupostàries i tècniques sense relació amb l'organització dels operatius.
Així, Puig només assistia a les reunions quan afectaven temes pressupostaris, com hores extraordinàries dels agents.
Algunes fonts han explicat a l'ACN que les incriminacions es basen en "suposicions".
De fet, han explicat que en alguns correus de Trapero, Puig estava en còpia per si l'afectaven els temes pressupostaris.
Puig no va detectar cap il·legalitat ni en aquests correus ni en cap reunió, han explicat aquestes fonts.
L'exsecretari general d'Interior també ha explicat les seves funcions i atribucions i ha recordat que ell no formava part de la cadena de comandament policial.
La Fiscalia, però, considera que ambdós van ser contribuir a "facilitar" que el referèndum es celebrés.
Durant la declaració de Soler, les mateixes fonts asseguren que el ministeri públic ha remarcat que Soler era un comandament important del cos i un responsable polític i que era "pública" la seva "inclinació" en favor del referèndum.
A més, considera que l'exdirector dels Mossos va "fer veure" que es actuaven per evitar el referèndum per "eludir imputacions penals als Mossos".
Basant-se en la gravetat de les acusacions i en el fet que considera que hi ha risc de fugida i de reiteració delictiva, la Fiscalia ha demanat a Lamela que fixés una fiança de 100.000 euros per a cadascun dels investigats (el doble que per a Trapero, que va demanar que fos de 50.000 euros).
Tanmateix, Lamela ha rebaixat la mesura cautelar sol·licitada pel ministeri públic.
Ha dictat la retirada del passaport per a tots dos, compareixences periòdiques al jutjat més proper, un telèfon per tenir-los localitzats i la prohibició de sortir de l'Estat sense autorització judicial.
Lamela ha recordat que tots dos s'han presentat als requeriments judicials tot i saber els greus delictes imputats i les mesures cautelars contra altres investigats.
A més, considera que el fet que altres investigats hagin fugit del país, com Puigdemont o Anna Gabriel, no implica que ells ho hagin de fer.
També al·lega que ja no tenen càrrecs públics, que la investigació està molt avançada i per tant no poden dificultar-la, i que tenen arrelament social, familiar i laboral a Catalunya.
En una llarga interlocutòria de 26 pàgines, Lamela repassa molts dels indicis de la causa contra el Govern destituït i la cúpula d'Interior com el document 'EnfoCATs', comunicacions interceptades als Mossos i altres.
Així, conclou que la direcció política dels Mossos pretenia simular que s'havien intentat parar les votacions de l'1-O, però en realitat, segons Lamela, la policia catalana hauria col·laborat perquè es poguessin fer i fins i tot hauria "obstaculitzat" la feina de la policia espanyola i la Guàrdia Civil, no hauria evitat algunes agressions de votants a policies i s'hauria enfrontat i increpat als antiavalots espanyols.
La magistrada també assegura que el pla proposat per Trapero a policia espanyola i Guàrdia Civil per aturar el referèndum va ser esmenat pels cossos policials espanyols i el comandament únic, Diego Pérez de los Cobos, però Trapero no el va canviar.
A més, la policia catalana hauria anunciat els seus criteris d'actuació per avançat amb la intenció de prevenir els votants, als quals també va avisar dels moviments policials espanyols, diu la jutgessa.
Tampoc haurien fet res per evitar l'ocupació dels col·legis electorals dos dies abans de les votacions.
Sobre el dia del referèndum, diu que les ordres eren "genèriques i ambigües", donant molt marge d'actuació al criteri de cada patrulla.
A més, el sistema de comunicacions va "alentir-les", perquè estaven molt centralitzades.
També es van "infrautilitzar" les unitats d'ordre públic, la Brimo i l'ARRO.
Lamela també recorda tuits i declaracions públiques de Soler a favor del referèndum quan ja era director general dels Mossos.

Response: En llibertat amb mesures cautelars Cèsar Puig i Pere Soler en relació al 20 de setembre i l'1-O.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
Cinc homes i dues dones a les presidències dels grups parlamentaris.
I quatre dones i tres homes als càrrecs de portaveus.
En general, aquesta legislatura hi ha hagut una renovació.
Albert Batet (JxCat), Jéssica Albiach (CatECP) i Carlos Carrizosa (Cs) són els únics que repeteixen com a presidents dels respectius grups, tot i que en el cas de JxCat és una situació provisional, i podria canviar tenint en compte que la negociació per a formar govern continua oberta.
Tots els portaveus són nous en el càrrec, tot i que coneixen bé el parlament perquè ja han estat diputats, tret el de Vox, partit que hi té representació per primera vegada.
ERC, Junts i la CUP topen amb el paper del Consell per la República en la negociació
Aquesta legislatura és la més paritària de la història, amb una mesa que, per primera vegada, té la presidència i les dues vice-presidències ocupades per dones.
Quant als grups parlamentaris, hi ha majoria de dones als càrrecs de portaveus, i els homes són majoria a les presidències dels grups.
Hi ha vuit partits que tenen representació a la cambra catalana i tots tenen grup parlamentari tret del PP, que amb tres diputats és al grup mixt.
La CUP torna a tenir grup parlamentari propi després d’una legislatura amb només quatre diputats.
El partit més votat el 14 de febrer, el PSC, ha situat Alícia Romero com a portaveu del grup parlamentari i Raúl Moreno com a portaveu adjunt.
La portaveu dels socialistes en la legislatura anterior, Eva Granados, és ara vice-presidenta segona de la mesa; i qui n’era portaveu adjunt, Ferran Pedret, també és ara a la mesa com a secretari primer.
Els trenta-tres diputats del PSC, setze més que la legislatura anterior, seran liderats per Salvador Illa, que és president del grup en substitució de Miquel Iceta.
Fins ara, Romero ha exercit de portaveu dels temes econòmics i és diputada des del 2012.
El diputat d’ERC i president del consell nacional del partit, Josep Maria Jové, serà el president del grup d’ERC al parlament i la secretària general adjunta d’ERC, Marta Vilalta, serà la nova portaveu del grup.
Jové, investigat pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) per l’1-O, substituirà en el càrrec Sergi Sabrià, fins ara president dels republicans a la cambra.
Tant Jové com Vilalta formen part de l’equip negociador d’ERC per a pactar la investidura de Pere Aragonès amb JxCat i la CUP.
JxCat manté Albert Batet com a president del grup i Gemma Geis com a portaveu de manera provisional.
Amb les negociacions obertes per a formar govern, els de Junts no descarten que Batet s’hi pugui acabar incorporant i, per tant, deixaria la presidència del grup parlamentari.
Així doncs, fons pròxims apunten que fins que no es tanqui la negociació del govern, els rols de president i portaveu no seran definitius.
Dolors Sabater serà la presidenta del grup parlamentari de la CUP-Un nou cicle per guanyar, que amb nou diputats és el cinquè grup en nombre de vots de la cambra.
Eulàlia Reguant en serà la portaveu.
Reguant va ocupar el número 3 de la llista per Barcelona a les eleccions del 14-F i ja va ser diputada del parlament del 2015 al 2017.
Vox ha designat el president de la formació a la província de Barcelona, Juan Garriga, com a portaveu a la cambra catalana.
A les eleccions del 14 de febrer anava de número tres a la circumscripció de Barcelona i és cosí d’Ignacio Garriga, que encapçalava la candidatura i serà el president del grup parlamentari.
El portaveu adjunt de Vox al parlament serà el diputat Manuel Acosta.
Malgrat aquests nomenaments, fonts de Vox han indicat a l’ACN que previsiblement el pes comunicatiu i el protagonisme del grup parlamentari recaurà en Ignacio Garriga.
El grup parlamentari d’En Comú Podem ha designat portaveu el diputat David Cid.
En la legislatura passada, aquest càrrec requeia en Susanna Segovia, que ara passarà a ser portaveu adjunta.
També assumirà aquest càrrec el diputat Lucas Ferro.
Fins ara, la portaveu adjunta de CatECP havia estat Marta Ribas, que no va repetir a la candidatura dels comuns per al 14-F després d’haver estat parlamentària durant vuit anys.
El grup parlamentari continuarà presidit per Jéssica Albiach amb el mateix nombre de diputats: vuit.
Carlos Carrizosa es manté de president del grup parlamentari de Cs, que ha passat de trenta-sis diputats a sis.
Nacho Martín Blanco serà el nou portaveu de la formació, ocupant el càrrec que abans de la campanya electoral havia exercit Lorena Roldán, qui va deixar el partit a final de desembre.
Fins ara, Martín Blanco era portaveu adjunt al parlament, paper que a partir d’ara desenvoluparà Marina Bravo, que és també secretària general de Cs en l’àmbit estatal.
El PP serà aquesta legislatura al grup mixt perquè només té tres diputats: Alejandro Fernández, Eva Parera i Lorena Roldán.
El líder del PP a Catalunya, Alejandro Fernández, exercirà de president-portaveu.

Response: Aquesta legislatura hi ha una renovació de les persones que representaran els partits, tots els portaveus són nous als càrrecs.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
L’Hospital Clínic de Barcelona ha portat per primera vegada al món la visió 3D a la cirurgia endoscòpica, aquella que utilitza els orificis naturals del cos. La tecnologia 3D s’ha aplicat en cirurgies d’hiperplàsia benigna de pròstata, amb vint-i-tres casos d’èxit de moment.
‘En endoscòpia, ens estàvem quedant parats amb un visió 2D, que és com treballar amb un ull tapat’, destaca el cap del Servei d’Urologia de l’Hospital Clínic, el doctor Antonio Alcaraz.
La tecnologia 3D s’utilitza en la cirurgia laparoscòpica -que té una visió de la cavitat abdominal a través de petites incisions- i en la robòtica, però encara no s’havia provat en endoscòpies.
Aquesta tècnica consisteix en l’exploració a través de les cavitats internes; per exemple, en Urologia, els cirurgians entren per la uretra o els digestòlegs aprofiten l’obertura de la boca per arribar a l’estómac.
Aquestes exploracions han estat fins ara en 2D i, per primera vegada, el Clínic ha entrat a través d’una cavitat veient-hi en tres dimensions.
Per portar la tecnologia 3D en aquest camp fins ara inexplorat, el Clínic va escollir la cirurgia d’hiperplàsia benigna de pròstata.
Es tracta de l’operació més habitual de la pròstata.
Un de cada deu homes passaran per aquest procés quirúrgic.
Després de 23 operacions exitoses per engrandiment benigne de la pròstata, el Clínic aplicarà de forma sistemàtica la tecnologia 3D en aquestes intervencions, segons han explicat avui en conferència de premsa els seus impulsors.
La nova tècnica es presentarà per primera vegada davant la comunitat mèdica al Congrés Europeu d’Urologia que se celebrarà el març a Holanda.
En una operació aprofitant la cavitat natural, els cirurgians insereixen l’endoscopi en el cos d’una persona, en aquest cas s’introdueix pel penis.
La majoria dels endoscopis són tubs prims amb una potent font de llum i una càmera miniatura a l’extrem.
Un endoscopi té un canal a través del qual el metge insereix eines per recol·lectar teixit o proporcionar tractament.
Per explicar l’operació per engrandiment benigna, el doctor Alcaraz compara la pròstata amb una mandarina o una taronja: ‘Seria com buidar-ne la polpa i deixar la pell perquè l’orina surti millor.
Si podem veure aquesta esfera en tres dimensions és un pas endavant’.
El desenvolupament per aplicar la tecnologia 3D a les endoscòpies, de patent xinesa, consisteix en un sistema informàtic que duplica la imatge en temps real i la separa amb uns graus d’angulació perquè el cervell interpreti profunditat.
La nova tècnica aporta una major precisió en el procés quirúrgic mitjançant una endoscòpia que es pot visualitzar en tres dimensions i en la qual s’utilitza làser en gran part del procés.
Aquesta tècnica aporta més seguretat, menys complicacions, menys sagnat, menys temps d’hospitalització (un o dos dies) i una millor recuperació per al pacient.
També afavoreix que la incontinència sigui pràcticament zero.
El doctor Javier Sánchez, del Servei d’Urologia, ha assenyalat que portar la tecnologia 3D a les endoscòpies és ‘un camp de possibilitats que ara s’obre’ i s’ha mostrat convençut que cirurgians d’altres especialitats voldran aplicar-la: ‘Quan els digestius puguin tenir a l’abast aquesta tecnologia, n’estic segur que voldran provar-la.
Per a un cirurgia digestiu, poder veure un pòlip en tres dimensions significarà una major facilitat de diagnòstic i tractament i minimitzar el risc de sagnat o perforació’.
A mesura que la glàndula prostàtica augmenta, obstrueix el flux d’orina a la uretra.
Això augmenta la funció de la bufeta per eliminar l’orina.
Amb el temps, el problema s’agreuja i amb freqüència la bufeta no arriba a buidar tota l’orina.
La meitat dels homes tindran en algun moment de la seva vida una hiperplàsia benigna de pròstata, amb diferents nivells d’intensitat.
En les persones amb engrandiment de pròstata, la gravetat dels símptomes varia, però tendeixen a empitjorar gradualment amb el temps i per això en alguns casos cal intervenir quirúrgicament.
Quan els pacients no s’operen, han de prendre medicació durant tota la vida.
Alguns símptomes freqüents de la hiperplàsia prostàtica benigna són la necessitat d’orinar amb freqüència o urgència; dificultat per començar a orinar o flux d’orina dèbil o que s’atura i torna a començar.

Response: L'Hospital Clínic de Barcelona utilitzarà la tecnologia 3D en endoscòpies i es presentarà al Congrés Europeu d’Urologia.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
Roses naturals, fetes de paper pinotxo, en origami o de roba han florit aquest dissabte a la plaça Llibertat de Reus, punt on es desenvolupa l'activitat 'Una rosa per la Llibertat'.
Diverses entitats i col·lectius de la ciutat han organitzat la jornada i han animat a tothom a portar la seva rosa –símbol de la ciutat- per reivindicar la cultura com a vincle amb la ciutadania i element de cohesió social.
Des de les nou i fins a les vuit de la tarda, l'espai, anomenat jardí participatiu, s'anirà omplint de flors mentre es desenvolupen tallers diversos.
Aquesta activitat forma part de la programació de la Capital de la Cultura Catalana Reus 2017.
Cèsar Compte, de l'organització de l'activitat, ha explicat que aquesta és la primera vegada que diversos col·lectius s'uneixen per impulsar una acció participativa "i contaminar aquesta acció a tota la gent de Reus".
El missatge que llencen és clar: "les entitats són ben vives, amb ganes de participar i demostrar que es pot treballar colze a colze per crear accions".
La intenció amb 'Una rosa per la Llibertat' és que tots els reusencs participin "coneguin la cultura i estimin la ciutat".
De fet, aquesta estima pel municipi és un dels valors que volen demostrar havent escollit la rosa, emblema de la ciutat, com a protagonista de la jornada.
Compte ha animat tothom a acostar-se a la plaça de la Llibertat: "poden venir a crear la rosa, a comprar-la o a agafar-la del jardí", ha suggerit.
Dues de les que han participat han estat l'Ona i l'Ariadna, de l'Àliga Petita, que han optat per asseure's una estona a una taula per crear una rosa feta de paper Pinotxo.
"Ens han ensenyat a fer la part de dalt de la rosa", ha explicat l'Ona, mentre que l'Ariadna ha dit que "és una mica difícil fer la part dels pètals", trenant el paper, però un cop enganxat el pal que funciona com a tija "ja és més fàcil".
La Lluïsa Crusells, d'Origami Art&Teràpia, ha treballat perquè es pogués llegir el nom de la plaça amb unes roses fetes en origami, de diferents colors: "qui es vulgui acostar a fer roses, camèlies i tot el que sàpiga fer, que ho faci i ho enganxarem aquí", ha explicat quan només faltava una lletra feta en origami per completar el mot 'Llibertat'.
La jornada s'ha iniciat amb una classe de ioga a primera hora del matí i la plaça s'ha anat omplint d'activitat a poc a poc, amb un repunt a la una del migdia, quan s'ha celebrat un vermut solidari, els beneficis del qual es destinaran a la Fundació Bara.
A la plaça hi ha diversos punts identificats com a jardins dedicats a àmbits diferents –gastronòmic, literari, escènic i artístic.
Durant el dia s'han organitzat tallers amb les entitats de l'activitat i d'altres col·laboradores, com la coordinadora de Dansa de Reus, que ha fet tallers de clàssic, contemporani, hip hop i Ball de Valencians.
Durant tot el matí, el CRAC ha fet ballar l'Àliga petita i a la tarda serà el torn del Cor Mestral i Safareig poètic, que faran tallers creatius.
Totes les activitats són gratuïtes.
Participació
La proposta ha estat impulsada per VaporLAB, Safareig Poètic, Orquestra Camerata XXI, Jove Companyia de Dansa del Centre de Lectura, Cor Mestral i amb la col·laboració del CRAC, Col·lectiu Reusenc d'Activitats Culturals i Origami Art&Teràpia i la participació de la Coordinadora de Dansa de Reus, 15 escoles de la ciutat, els sis Centres Cívics, Myosotis Arts Floral i l'Agrupament Escolta Misericòrdia.
Durant els mesos d'abril i maig s'han visitat les escoles Maria Rosa Molas, Mowgli, Montsant, Arce, Teresa Miquel i Pàmies, General Prim, Presentació, Cèlia Artiga, Pompeu Fabra, CPEE Alba, Joan Rebull, Pi del Burgar, Rubió i Ors i Sant Josep per mostrar com es pot construir aquesta flor i convidar els alumnes a aportar el seu gra de sorra al final de l'acció que es durà a terme a les set de la tarda.

Response: Reus du a terme l'activitat "Una rosa per la Llibertat", com a reivindicació de la cultura.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
ERC-MES-MDC-Avancem-AM ha oficialitzat, aquest dijous, la seva entrada a l'equip de govern de l'Ajuntament de Reus.
Un govern municipal en minoria que suma, en total, onze regidors –set de CiU, dos d'Ara Reus, que s'hi van incorporar el passat 25 de gener, i dos més d'ERC–, i que haurà de continuar negociant amb els grups de l'oposició per arribar a acords.
El pacte determina que Noemí Llauradó assumirà la segona tinença d'alcaldia i l'Àrea de Salut, mentre que Montserrat Flores s'encarregarà de l'Àrea de Participació, Ciutadania i Transparència.
Els tres grups que ara formen el govern han qualificat l'acord de positiu i han continuat deixant la porta oberta a possibles noves incorporacions.
Tot just un mes després de l'entrada al govern dels dos regidors d'Ara Reus, aquest dijous s'han incorporat a l'equip les dues regidores d'ERC-MES-MDC-Avancem-AM de l'Ajuntament de la capital del Baix Camp.
Segons ha detallat l'alcalde de la ciutat, Carles Pellicer, és un pacte que "es basa en un model compartit de ciutat" i que "persegueix una millor qualitat de vida per a les persones".
En aquest sentit, i després dels resultats de les eleccions municipals del 24 de maig, el batlle ha remarcat que "la cultura del pacte esdevé més imprescindible que mai a la nostra ciutat", ja que dóna estabilitat al govern, i ha celebrat que amb l'acord rubricat aquesta tarda s'aconsegueix una "majoria reforçada" –que no absoluta– que permet al consistori tenir "una actitud molt més positiva".
Per la seva banda, la portaveu del grup municipal republicà, Noemí Llauradó, ha mostrat la seva satisfacció per l'acord al qual s'ha arribat amb CiU i Ara Reus.
"És un molt bon pacte de govern per a la ciutat i per a la coalició", ha afirmat.
La nova regidora de l'Àrea de Salut ha destacat la seva voluntat de tirar endavant "polítiques transformadores" i d'apostar per "la transparència i el bon govern".
Pel que fa al procés sobiranista, Llauradó ha manifestat que aquests propers mesos cal, des del municipalisme, "empènyer el procés d'independència".
Així mateix, i tal com també ha fet Pellicer, ha estès la mà a la resta de formacions polítiques que conformen el ple municipal.
Finalment, la regidora ha puntualitzat que "en qüestions supramunicipals i ideològiques" poden tenir punts de vista diferents als dels companys de consistori, cosa que cap dels grups veu com un problema.
El portaveu d'Ara Reus, Jordi Cervera, s'ha felicitat pel "sentit de la responsabilitat" dels republicans, alhora que ha qualificat l'acord de "fita important" i de "garantia d'estabilitat".
La portaveu de CiU, Montserrat Vilella, ha desitjat que "aquest govern no sigui una il·lusió òptica, sinó que sigui el motor per poder dur endavant la ciutat".
Salut, ocupació i economia
Pel que fa als objectius del pacte, Pellicer n'ha detallat quatre: d'una banda, la contribució a una millor qualitat de vida dels reusencs; d'altra banda, el reforç de l'acció del govern municipal; també l'activació de l'acció municipal en aquells àmbits més urgents, com l'atenció a la salut i el benestar a les persones, l'ocupació, el rellançament econòmic i el rellançament de la imatge de la ciutat; i, finalment, l'aposta per la transparència, el diàleg i la participació com a mètode de treball en cadascuna de les accions de govern.
Referent als compromisos que han acordat executar les tres formacions, hi ha una desena de punts.
Entre ells, destaquen un pla urgent d'acció contra la pobresa, un pla de salut de la ciutat, un pla d'acció cultural, un pla d'infraestructures o l'activació de les polítiques d'ocupació.
Tots els grups han incidit especialment en la constitució d'una Comissió de Seguiment del pacte, que vetllarà pel seu bon funcionament, a més de comprometre's a establir un protocol de publicació i control de l'execució de les decisions preses per cadascun dels òrgans municipals, per tal de contribuir a la transparència de la gestió.

Response: ERC-MES-MDC-Avancem-AM entra a l'equip de govern de l'Ajuntament de Reus, que compta amb onze regidors en total.


Instruction: Diga'm de què tracta aquest text en una sola frase.

Context:
La legislatura no estarà centrada, com ha passat els darrers anys, en el procés cap a la independència.
La qüestió nacional no s'ha resolt: fa tan sols una setmana més de 100.000 persones sortien al carrer per exigir al Govern fer passos ferms cap a la independència, i dimecres va tenir lloc la reunió de la taula de diàleg entre la Generalitat i la Moncloa.
El procés tindrà un pes, però hi haurà altre carpetes que caldrà abordar.
Els organitzadors han xifrat l'assistència a la manifestació en 90.000 persones, una xifra gens menyspreable tenint en compte que el projecte d'ampliació de l'aeroport -eix central de la protesta- s'ha aturat.
Les 300 entitats ecologistes i socials que han donat suport a la mobilització, però, no se'n refien, i han deixat clar Pedro Sánchez i Pere Aragonès que vetllaran perquè aquest macroprojecte no "ressusciti".
La data clau és el 30 de setembre i ara com ara res fa pensar que es pugui desbloquejar la inversió de 1.700 milions d'euros que vol fer Aena per ampliar el Prat.
La jornada ha començat de bon matí amb desenes de columnes de manifestants que han arribat des d'arreu del país per confluir a Barcelona.
Una de les més importants, per raons evidents, ha estat la que ha sortit del Baix Llobregat i, concretament, del Prat.
A la manifestació hi han participat diverses entitats d'arreu de Catalunya tot i que la reivindicació abraça els Països Catalans i altres territoris de l'Estat.
Des de Zero Port i Xarxa per la Justícia Climàtica, passant per SOS Baix Llobregat, SOS Costa Brava, la Unió de Pagesos o l'Assemblea de Barris pel Decreixement, la crida ha estat clara: tot això va més enllà de salvar la Ricarda -ara ha transcendit que els seus propietaris es volen vendre la zona a Aena- i passa per un canvi de model econòmic que posi "la vida" de les persones i "els límits" del planeta al centre.
La mobilització ha tingut un to festiu però no ha faltat fermesa en el missatge de denúncia cap a un projecte d'inversió que afecta el "model del país" i que és "pur negacionisme climàtic".
L'acció ha servit per posar al centre del debat un problema que la pandèmia de la Covid-19 va allunyar de l'agenda: l'emergència climàtica.
No han estat pocs els portaveus que, des de l'escenari, han insistit en el fet que "el canvi climàtic és una realitat" i projectes com l'ampliació del Prat, diuen, suposen anar "en direcció contària" a allò que demana el planeta i aprofundir en un model centrat en el turisme, que precaritza, i que és "responsable de les desigualtats que viu Barcelona".
"Cal aparcar l'especulació i posar al centre polítiques de recuperació econòmica que facin front a l'emergència climàtica.
No a l'ampliació; sí als 1.700 milions
Una de les pancartes que s'ha vist a la manifestació deia "Menys avions i més carbassons", en defensa dels camps de conreu del Baix Llobregat responsables de subministrar aliments a l'àrea metropolitana.
La manifestació, però, no ha anat contra "els avions".
Ho ha explicat la filòsofa Marina Garcés, encarregada del discurs central: "Volem avions per anar lluny a conèixer, per acompanyar persones estimades, per cooperar, perquè puguin arribar aquells que necessiten refugi.
Aquest és el futur i la riquesa que ens prometen els que volen ampliar l'aeroport?".
El clam no ha estat, tampoc, en contra dels 1.700 milions, ara per ara bloquejats.
Ara bé, s'ha exigit que aquests diners no vagin a l'ampliació del Prat, sinó que serveixin per reforçar el servei de Rodalies i enfortir els sistema ferroviari en general, i també per comprar sol i protegir-lo.
"Ni un pam de terra a l'especulació urbanística", han reclamat els portaveus.
Una carpeta que tensa governs
La defensa de la vida, la lluita contra les desigualtats, la necessitat d'un canvi de rumb i la fi de l'especulació urbanística han estat els eixos centrals dels parlaments en una manifestació sense representants del Govern.
No hi ha hagut consellers d'ERC, malgrat que en algun moment va semblar que hi podrien ser, però sí representants del partit, així com membres dels comuns i de la CUP.
Hi ha hagut missatges als polítics: el més dur, el de Garcés, que els ha "agraït" no ser-hi.
"Ens feu vergonya; deixeu les lluites per qui se les cregui", ha etzibat des de l'escenari davant dels milers de manifestants.
És un fet, constatat aquestes últimes setmanes, que la carpeta del Prat tensa els governs, a Madrid, a Catalunya i a Barcelona.
A la Moncloa, el PSOE impulsa l'ampliació del Prat mentre Podem i la vicepresidenta del govern espanyol, Yolanda Díaz, visita la Ricarda amb l'alcaldessa de Barcelona per rebutjar frontalment el projecte.
A Catalunya, Junts va pactar verbalment amb Foment l'ampliació i ERC manté un discurs erràtic sobre la inversió.
En tot cas, la carpeta ara com ara està aturada i sense perspectives de reactivar-se.
Si això passa, ha quedat clar aquest diumenge a Barcelona, el carrer estarà mobilitzat.

Response: Tres-centes entitats ecologistes i socials donen suport a la mobilització contra el projecte d'ampliació de l'aeroport de Barcelona.


Instruction: Digues de què va el text en una frase.

Context:
L’ACA i l’AMB han acordat posar en funcionament la depuradora del Prat de Llobregat per reutilitzar la seva aigua per a usos agrícoles, ambientals i també per abastir les llars de Barcelona i l’àrea metropolitana.
Aquesta instal·lació, construïda fa més de 10 anys i que actualment està pràcticament en desús, té capacitat per a tractar 300 milions de litres d’aigua al dia, un 25% de la que es consumeix entorn de la capital catalana i a un preu tres cops inferior a les dessaladores.
La depuradora podria entrar en funcionament en dos mesos per a injectar aigua als aqüífers del Llobregat i frenar la salinitat i, en cas que s’activi la fase d’excepcionalitat per sequera, situació a la qual es podria arribar a l’abril, començar a bombar aigua riu Llobregat amunt per ser potabilitzada a la planta de Sant Joan Despí en un termini de quatre o cinc mesos.
Per a l’ACA, la posada en marxa de la depuradora del Prat és una eina més, en aquest cas ‘econòmica, de proximitat i de qualitat’, per lluitar contra futurs episodis de sequera.
L’explotació de la depuradora tindrà un cost inicial de 2,5 milions d’euros que aportarà l’ACA amb la possibilitat d’incorporar 1 milió més en cas que s’hagués d’incrementar el volum d’aigua i un altre milió per actuacions de millora de les instal·lacions.
Des que es va inaugurar l’any 2007, la depuradora del Prat funciona a l’1% de la seva capacitat tractant en mode de manteniment 60 milions de litres d’aigua al mes que aboca al mar quan en podria tractar 300 milions al dia.
Amb l’acord entre l’ACA i l’AMB la infraestructura començarà a operar per tal que l’aigua regenerada sigui un recurs hídric més per garantir el subministrament en cas de necessitat.
Per Marta Subirà, secretària de Medi Ambient i Sostenibilitat, la reutilització de les aigües de la depuradora del Prat suposa una alternativa més per lluitar contra futurs episodis de sequera amb una aigua de qualitat.
Una alternativa, ha afegit, que se suma a les dessaladores que avui dia treballen fregant la màxima capacitat davant l’episodi de sequera que viu Catalunya.
Per Eloi Badia, vicepresident de l’Àrea de Medi Ambient de l’AMB, activar el terciari de la depuradora del Prat és ‘una solució Km0’ que allunya escenaris com transvasaments o vaixells portant aigua que suposarien un desequilibri territorial.
Un nou recurs, ha destacat, que se suma a la major consciència de la ciutadania que en 10 anys ha reduït dràsticament el consum d’aigua situant-lo en els actuals 107 litres persona i dia que és un dels més baixos d’Europa.
En funció de les reserves d’aigua, la depuradora del Prat té tres models de funcionament.
En situació de normalitat injectarà aigua als aqüífers de la Vall Baixa del Llobregat per frenar la salinitat.
En la situació actual, és a dir, en fase de pre-alerta i alerta (entre el 70% i el 35% de les reserves) l’aigua es farà servir per regar o per netejar carrers, per exemple.
Serà en situacions d’excepcionalitat (25%) o d’emergència (20%) quan l’aigua depurada a la planta es portarà amb una canonada riu amunt a l’altura de Molins de Rei per ser depurada a la planta de Sant Joan Despí.
El director de l’ACA, Jordi Agustí, ha explicat que les reserves dels pantans catalans es troben al 44% i que de seguir amb l’actual manca de pluges a l’abril es podria entrar en fase d’excepcionalitat.
En cas d’arribar a aquest extrem, Agustí ha assegurat que l’aigua que s’injectaria al riu per ser tractada a Sant Joan Despí seria d’alta qualitat, inclús superior a la de l’aigua que porta el Llobregat en aquell punt.
L’acord entre l’ACA i l’AMB contempla també la creació d’un grup d’experts (ACA, Departament de Salut i AMB) amb l’objectiu de planificar el full de ruta que determini el funcionament de la planta i per analitzar la possibilitat d’avançar l’aportació d’aigua en el tram final del riu Llobregat en continu i no únicament en els períodes d’excepcionalitat de la sequera.

Response: La depuradora del Prat de Llobregat es posarà en marxa per tal de reutilitzar la seva aigua.


Instruction: Digues de què va el text en una frase.

Context:
De mitjana, els estudiants de 6è de Primària i 4t d'ESO han millorat el coneixement de l'anglès en les proves de competències bàsiques del Consell d'Avaluació del Sistema Educatiu.
Malgrat que aquest 2018, els resultats han millorat a 6è i patit un petit retrocés a ESO, encara és de les matèries que deixa més alumnat en un nivell baix.
Concretament, a 6è, no assoleixen les competències el 15,9% dels alumnes, els mateixos que el 2014.
A Secundària, aquest percentatge era del 20% el 2014 aquest curs s'ha situat al 13,7%.
Per aquest motiu, Ensenyament vol donar un impuls a la presència de l'anglès en matèries no lingüístiques, i estendre el programa AICLE, que ja es du a terme en algunes escoles i instituts.
Amb aquesta mesura, que ja s'implanta en moltes escoles i instituts, el Departament també vol lluitar contra el condicionant socioeconòmic que s'ha detectat en el domini i coneixement de l'anglès, ja que és la matèria on més pes té el reforç que se'n fa en base a activitats extraescolars, colònies o altres iniciatives fora del sistema.
Pitjors resultats en matemàtiques a ESO
Els resultats de les proves de 4t d'ESO són tots molt similars als de l'any passat.
Hi ha un lleuger increment en totes les matèries excepte en matemàtiques, que ha baixat 2 punts.
Joan Mateo, president del Consell d'Avaluació del Sistema Educatiu, ha augurat que l'any vinent tornarà a pujar i ha destacat que no hi ha estudiants ''excel·lents en aquesta matèria.
To i això, els pitjors resultats de Secundària se'ls endú la competència cientificotecnològica, una prova incorporada el 2016, i que s'ha quedat als 66 punts.
Per Mateo, l'assoliment d'aquest examen queda curt perquè no té una matèria de referència al darrere, sinó que depèn de diferents matèries, com ara física, química o matemàtiques i per tant, també fa més difícil la preparació per part del docent.
En aquest sentit, els alumnes que només cursaven tecnologia han tret pràcticament 15 punts menys que els qui també feien física, química, geologia, biologia a més de tecnologia.
En aquest cas, han arribat a un 74,8 de puntuació, sobre 100.
Consolidació dels resultats de Primària
Matemàtiques és en canvi, la competència amb millor puntuació a Primària.
Enguany s'ha enfilat fins al 79,2 punts, 2 pers obre que l'any passat.
La segueixen llengua castellana, llengua anglesa i llengua catalana.
Aquestes darrers són les matèries que han baixat lleugerament.
Per primera vegada, els alumnes de sisè es van examinar de medi natural, de la qual, de mitjana, s'ha aconseguit superar també els 70 punts.
Per Mateo, aquests resultats demostren que les proves estan plenament consolidades.
Lleida i Barcelona encapçalen les puntuacions
Pel que fa als territoris, Lleida i Barcelona superen la mitjana en pràcticament totes les matèries i tant a 6è com a ESO.
Les Terres de l'Ebre també han tret resultats per sobre en matemàtiques i medi natural de 6è, i en ciències de 4t d'ESO.
En canvi els serveis territorials de Tarragona i Barcelona –Comarques són les àrees que menys bons resultats han aconseguit.
Joan Mateo ha destacat l'equilibri i l'equitat territorial i ha assenyalat que les zones amb pitjors resultats poden ser zones més industrialitzades, com Tarragona, i amb una concentració més gran de complexitat.
En canvi, ha defensat que les escoles més petites més presents a la demarcació de Lleida, han facilitat els bons resultats.
En les zones urbanes com Barcelona, Mateo ha apuntat a la presència de la concertada.
En aquest sentit, el secretari de Polítiques Educatives ha assegurat que es continuarà treballant per l'equitat i per dotar amb més recursos els centres de més complexitat per a què puguin fer front a les diferències socials que inclouen.
I és que les diferències de resultats en funció de la complexitat del centre són elevades en totes les matèries, sobretot en anglès.
El resultats en funció del sexe també ha donat diferències entre noi si noies però més petites.
Malgrat tot, es consolida que les noies treuen millors resultats en llengües i àmbits socials, i els nois són més bons en matemàtiques o ciències.
Pel que fa a la influència de repetir curs, segons Mateo, els resultats avalen que no és un bon recurs metodològic.
Els centres no poden fer publicitat dels resultats
Ensenyament ha tornat a recalcar que els centres disposen de la informació pròpia i la comparativa amb Catalunya i els centres similars, però ha recordat que no poden donar publicitat d'aquestes dades ''necessàriament protegides'' precisament per evitar la competència de centres i l'elaboració de rànquings.
Martínez ha assegurat que si es detecta que hi ha alguna filtració, la inspecció educativa actuarà.

Response: S'obtenen millors resultats a les proves d'anglès del Consell d'Avaluació del Sistema Educatiu, però encara s'han de millorar.