Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
El govern espanyol afirma que l'aplicació del desviament obligatori de camions de l'N-340 cap a l'AP-7 no ha variat ni un sol centímetre però destaca que encara "s'estan ultimant alguns detalls" per tal de poder aplicar-ho.
Enric Millo, delegat a Catalunya, ha explicat en una visita a Tarragona que "hi ha una complexitat de tipus administratiu i financer que s'ha d'acabar de tancar i posar en pràctica al més aviat possible".
El representant del govern liderat per Rajoy ha apuntat que totes les mesures es portaran a terme quan es resolguin aquests detalls que afecten els ministeris de l'Interior, Foment i també a la DGT i l'empresa concessionària.
Millo ha explicat, l'endemà que es produís un accident amb tes víctimes mortals al Vendrell, que també hi ha una certa complicació perquè es traspassen "límits provincials", ja que es vol aplicar que els camioners puguin accedir de forma voluntària des de Castelló.
Sobre això, ha puntualitzat que es vol implementar aquesta mesura perquè "el nus d'entrada a l'AP-7 per Tarragona té un problema de capacitat d'accés", que cal recordar que serà l'accés obligatori.
De la mateixa que va fer el ministre de Foment, Íñigo de la Serna en la seva vista a Tarragona el passat mes de desembre, ha dit que s'està abordant el tema però sense calendaris, no vol posar terminis.
En aquest sentit, ha dit que "no s'ha parat de treballar, les coses no van al ritme que ens agradaria però la realitat és que s'està acabant de treballar".
Per altra banda, Millo ha lamentat les tres morts que es van produir a l'altura de Coma-ruga i ha volgut solidar-se amb les famílies.
El delegat del govern espanyol ha carregat contra aquells que han fet unes "lamentables vinculacions" de l'accident i la política.
"No hi ha cap causa de caràcter polític, no té res a veure amb l'aplicació del 155 ni mot menys amb qualsevol altre interès" i ha afegit que "lamento que alguns hagin volgut fer política quan hi ha vides humanes que s'han perdut".
A Millo li sembla "poc afortunat que algú vulgui treure rendiment polític" d'aquest accident mortal.
Els alcaldes del territori tornen a exigir celeritat al govern espanyol
Aquest matí, diversos alcaldes del Pacte de Berà s'han concentrat a l'Arboç per denunciar la mort de tres persones a l'N-340, al seu pas per Coma-ruga.
Els batlles han fet tres minuts de silenci per les tres víctimes, veïnes del municipi, que van perdre la vida en un accident múltiple i han tornat a exigir celebritat al govern espanyol en l'aplicació del desviment obligatori dels camions cap a l'AP-7.
Aquest diumenge, cap a les quatre de la tarda, un camió va fer la tisora i va col·lidir amb dos turismes.
A conseqüència del xoc, els tres ocupants d'un dels dos turismes, tots veïns de l'Arboç, van morir.
Pel que fa a l'altre turisme, els tres ocupants van resultar ferits menys greus i van ser traslladats a l'hospital comarcal del Vendrell.
Les mesures que s'han d'executar per reduir la sinistralitat i la perillositat
El 4 de setembre, el llavors conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull, va afirmar que els camions que circulen per la carretera N-340 s'haurien de desviar obligatòriament cap a l'autopista AP-7 a partir de l'1 de gener per reduir la perillositat de la via i que hi hagi més accidents.
Aquest anunci es va fer després de reunir-se amb els alcaldes del Camp de Tarragona, les Terres de l'Ebre i el Penedès afectats pel pas d'aquesta via.
Les mesures que estan previstes, a banda de l'entrada voluntària a l'autopista a Castelló, són que es bonificarà el 42,5% del preu del peatge per als camions de pas, el 50% per als camions que facin desplaçaments locals i el 100% per als vehicles lleugers.
En aquest darrer cas, els conductors dels cotxes hauran d'entrar i sortir per un dels accessos de l'AP-7 entre Alcanar i Vilafranca Sud en un termini de 24 hores.

Response: El govern espanyol diu que segueix en peu la decisió d'obligar els camions a utilitzar l'AP-7, però que encara s'estan ultimant alguns detalls. Els alcaldes del Pacte de Berà li han exigit més rapidesa en l'aplicació d'aquesta mesura, després de la mort de tres persones en un accident. També inclou una bonificació del 42,5 % del preu del peatge.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
L’article 155 de la constitució espanyola permet al govern espanyol de suspendre l’autogovern d’una comunitat autònoma per mitjà de la retirada de competències.
La invocació d’aquest article és el fantasma recurrent al qual apel·len l’extrema dreta i els sectors més durs del PP i de Ciutadans quan volen espantar la Generalitat i la ciutadania de Catalunya.
El 155 s’ha brandat per intimidar, però fins ara ha resultat més una amenaça que no pas una possibilitat real, perquè per aprovar-lo al senat espanyol s’ha de recórrer un procediment feixuc i llarg que a la pràctica és inaplicable.
Ahir, de nou, el PSOE va obrir la porta per primera vegada a imposar el 155.
‘No sabem què passarà.
Pronunciar-nos-hi de manera categòrica seria imprudent.
I ahir a la tarda mateix, els socialistes van matisar-ho per rebaixar la polèmica creada al matí.
Segons fonts consultades per l’ACN, el PSOE va assegurar, de nou, que no s’havia mogut de la seva proposta inicial.
Malgrat haver-lo descartat oficial fa ja setmana fa uns quants dies, el portaveu del govern espanyol, Íñigo Méndez de Vigo, també va repescar la possibilitat del 155.
‘Sense renunciar a res és sense renunciar a res’, va dir, fent referència a les mesures que podia prendre el seu govern per provar d’impedir el referèndum del primer d’octubre.
L’executiu espanyol va filtrar la setmana passada que es podia activar en només cinc dies.
I tot plegat, malgrat que a mitjan agost el portaveu del PP al congrés espanyol, Rafael Hernando, havia descartat l’aplicació de l’article.
Un procediment feixuc
Ara, el 155 ha de menester almenys quatre mesos per a aplicar-se.
Ho explicava el catedràtic espanyol de dret Jorge Esteban, en un article a El Mundo.
Esteban és un ferm partidari d’aquesta mesura dràstica, però lamenta que calgui l’acord del senat espanyol i que l’article 189 de la cambra n’alenteixi el procediment.
El PP hi té majoria absoluta, al senat, i podria forçar el reglament i avançar els terminis, però el procediment és feixuc igualment.
El primer pas és que el govern espanyol reclami a la Generalitat que no faci el referèndum, de manera oficial.
No hi ha cap termini per a la resposta del govern a aquesta demanda.
El segon pas és que el govern espanyol comuniqui al senat que vol aplicar el 155, i també l’abast, i que provi que la Generalitat ha desobeït la seva ordre.
El tercer pas és un escrit de la mesa del senat a la Comissió General de les Comunitats Autònomes, que al seu torn podria demanar estudis i opinions o encarregar informes.
En aquest cas, el procés s’endarreriria més temps.
Mentrestant, el president del senat ha de demanar al president de la Generalitat que respongui a les acusacions del govern espanyol i que nomeni algú que el representi en tots els tràmits que farà el senat.
Després hi ha previstes les deliberacions, en les quals participen tots els senadors, el govern espanyol i la Generalitat.
L’últim pas és la formulació de la proposició de la ponència i l’enviament al ple del senat per a sotmetre-la a votació.
Jorge Esteban també va dir que, a parer seu, la mesura més adequada és l’estat d’excepció, que ha de ser aprovada pel congrés espanyol.
De fet, les actuacions que aquests últims dies han dut a terme la fiscalia espanyola i la Guàrdia Civil ja han estat denunciades pels partits independentistes com un estat d’excepció encobert.
Alternatives al 155
El govern espanyol té sobre la taula algunes alternatives a l’article 155.
La llei de seguretat permetria de mobilitzar els Mossos d’Esquadra.
Tanmateix, Esteban descartava aquesta via.
Així mateix, el jurista Josep Costa també desmuntava l’argumentació de l’extrema dreta per a invocar l’aplicació d’aquesta llei.
Sembla que la via que ha triat el govern espanyol és la repressió individual mitjançant el poder judicial: citacions judicials, amenaces d’inhabilitacions, la possibilitat d’haver de respondre amb el patrimoni… En definitiva, sancions econòmiques als càrrecs electes catalans.
Això, sumat a l’estat d’excepció encobert que només el sobiranisme i Podem han denunciat públicament.
Al marge dels instruments que l’estat espanyol tingui a les mans per a evitar el referèndum de l’1 d’octubre, el poder judicial espanyol també pot emprendre un camí paral·lel per a entrebancar al full de ruta: inhabilitacions ràpides i sancions econòmiques a càrrecs electes.

Response: El PSOE ha obert la porta a imposar l'article 155 per primera vegada. Aquest article permet suspendre l'autogovern d'una comunitat autònoma retirant les seves competències. Tot i que la seva aplicació és complicada, el PP i Ciutadans sovint l'han invocat per espantar la Generalitat i la ciutadania catalana, i a fi d'evitar que se celebri el referèndum.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
La manca de semiconductors i microxips que aquesta setmana ha obligat a aturar la producció a la planta de Seat a Martorell es fa notar als concessionaris.
L’espera per comprar un cotxe nou s’ha disparat, amb retards que en alguns casos superen els vuit mesos, i ha enfonsat les matriculacions de l’agost a un 34%, el pitjor nivell d’aquests darrers deu anys o quinze.
Com a alternativa, molts consumidors opten pels vehicles d’ocasió, però la patronal Fecavem avisa que l’estoc també va minvant.
“Si a final d’any no tenim una recuperació ràpida de subministraments de peces, tindrem una baixada d’estocs important.
És un perill que esperem que se solucioni com més aviat millor”, avisa Jaume Roura, president de Fecavem i l’UPM.
A les comarques gironines, la falta de microxips ja afecta les vendes, amb caigudes entre un 20% i un 30%.
L’associació d’empresaris de comerç i reparació de vehicles i embarcacions (CORVE) de Girona diu que el problema creixerà a partir d’aquest darrer trimestre de l’any.
El president de l’entitat, Jordi Solà, explica que els retards més grans són de vehicles que tenen molts sistemes multimèdia.
Per la seva banda, Jaume Roura indica que la dificultat més gran per a entregar els cotxes és en els entre deu mil euros i vint-i-cinc mil, els més utilitaris.
Diu que, per a un cotxe nou, hom es pot haver d’esperar entre deu setmanes i vint, segons cada vehicle.
El temps d’espera per a rebre un vehicle configurat a la carta s’ha duplicat a les comarques gironines.
Fins ara, podia tardar un mes a arribar i ara en passen tres, pel cap baix, segons que explica Solà.
En els que porten més microxips al sistema, el retard pot arribar als vuit mesos.
“No tenim xifres exactes perquè és una situació molt variable”, explica Roura, i afegeix que el retard afecta totes les marques.
Diu que la incertesa sobre la data d’entrega origina “moments delicats i preocupants” per als venedors, que volen donar el millor servei possible, però es troben amb limitacions.
Jordi Solà diu que les marques europees són les que acumulen més retards en les entregues de vehicles.
De tota manera, puntualitza que aquests darrers les marques asiàtiques també han notat la manca de microxips i comencen a haver-hi retards.
Tants mesos d’espera han fet que molts consumidors cerquin cotxes d’ocasió.
“Els preus d’aquest mercat creixen”, diu Solà, atès que garanteix una transacció més ràpida que no en els fets a mida.
Roura també ho ha destacat: “En el pitjor agost de la història en vendes de cotxe nou, les de vehicle d’ocasió han augmentat.”
“Hi ha més estoc, més disponibilitat, i el client té una oferta de preu més bona”, diu.
Tot i això, alerta que l’estoc del vehicle d’ocasió també baixa per la crisi dels microxips.
Per una altra banda, els concessionaris també han detectat que hi ha conductors que opten per reparar avaries costoses per estalviar-se els mesos d’espera.
En canvi, fa uns mesos, molts conductors optaven per canviar el vehicle, explica Solà.
Roura diu que la renovació del parc és bàsica en l’àmbit seguretat i reducció de les emissions i reclama al govern espanyol que subvencioni també la compra de vehicles amb motor de combustió.
“A efectes de contaminació, avui es pot comprar tranquil·lament un dièsel o benzina, que no són cotxes contaminants perquè les tecnologies s’han adaptat al segle XXI”, sosté.
La crisi mundial de manca de semiconductors i microxips afecta totes les marques de vehicles, i no és solament al mercat de l’automòbil.
De fet, segons Roura, que també és el president de la patronal de la metal·lúrgia UPM, la falta de matèries primeres com ara coure, acer, alumini i equips tancats que vénen de països asiàtics causa una situació preocupant que amenaça la continuïtat d’empreses i llocs de feina.
Roura avisa que la situació es pot agreujar a final d’any, i exigeix una actuació contundent de les administracions.
Coincidint amb la primera reunió del Pacte Nacional per la Indústria, diu que cal potenciar el sector al màxim.
També ha reclamat d’allargar els expedients de regulació temporal d’ocupació (ERTO) i ajudar econòmicament la indústria metal·lúrgica, que té un pes del 30% de tota la indústria catalana.

Response: La falta de semiconductors i microxips a la indústria de l'automòbil està afectant la producció de cotxes. Els concessionaris registren una caiguda del 34 % en les matriculacions a l'agost, la pitjor xifra de la dècada. Davant d'aquesta situació, molts consumidors opten per la compra de vehicles de segona mà, però també s'està reduint el seu estoc.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
"Està còmoda, molt còmoda".
Col·laboradors d'Ada Colau descriuen el moment polític que es respira als despatxos d'alcaldia en els primers dies del 2020, encetats amb la configuració del nou govern espanyol, de melodia agradable per als comuns.
L'alcaldessa ha encetat l'any amb un canvi d'escenari a l'Estat que li facilita desplegar objectius programàtics, a Madrid i Barcelona, perquè alguns estan vinculats a canvis legislatius a l'Estat i d'altres depenen d'aliances polítiques a l'Ajuntament que ara són més factibles.
Després d'un 2019 complex, amb una investidura discutida pel suport extern de Manuel Valls, un inici de mandat agitat -la seguretat va ser el debat estrella- i els carrers inflamats per la sentència del Tribunal Suprem, Colau troba avui el terreny aplanat i es disposa a marcar perfil polític.
La felicitat política de l'alcaldessa es palpa i contrasta amb la incomoditat transmesa en la investidura i les setmanes posteriors.
Els barcelonins, de fet, la van suspendre per primer cop en l'últim baròmetre municipal del 2019.
El context, però, ha fet un tomb.
El govern de coalició de comuns i el PSC a la capital catalana té ara un executiu germà a Espanya.
I Colau espera receptivitat de Pedro Sánchez i Pablo Iglesias en reformes tan rellevants com la regulació estatal del preu dels lloguers, una promesa que el líder del PSOE va fer a l'alcaldessa i que fins ara no ha complert.
Emergència climàtica
Barcelona declara l'emergència climàtica i la combatrà amb restriccions al cotxe i més superilles
L'Ajuntament contempla també reduir la carn vermella als menus escolars i estudiarà una zona d'"ultrabaixes emissions"
El programa de govern firmat pels socialistes i Unides Podem recull l'objectiu de posar fre als increments "abusius" dels preus del lloguer.
El compromís sembla fet a mida de Barcelona, perquè especifica que es permetrà als ajuntaments regular els increments en les zones prèviament declarades tenses.
Colau també vol fer camí en l'agenda climàtica, una altra matèria de la qual ha fet bandera.
Ha posat en marxa la Zona de Baixes Emissions, i aquesta setmana ha presentat la declaració d'emergència climàtica, després de mesos de contacte amb agents socials, i ha obert discussió amb Aena per l'ampliació de l'aeroport del Prat, a qui retreu la contradicció entre reduir emissions i planificar ampliacions.
L'alcaldessa entén que s'ha d'aprofitar les coordenades favorables i s'ha implicat en la composició del govern espanyol.
Als comuns, per l'aliança amb Iglesias, els pertocava una cadira i va ser l'alcaldessa qui va fer l'oferiment a Manuel Castells, nou ministre d'Universitats.
Acompanyada per Castells, Colau va seguir des de la tribuna del Congrés la investidura de Sánchez, facilitada per ERC.
Els republicans, que van guanyar-li les eleccions a Barcelona i després es van sentir ultratjats quan van comprovar que Ernest Maragall perdria l'alcaldia, han passat d'adversaris a aliats.
El rumb pragmàtic fixat pels republicans i l'etapa de diàleg que volen obrir amb el PSOE encamina altres enteses.
L'alcaldessa manté una relació cordial amb Pere Aragonès, més que no pas amb Quim Torra, amb qui es limita al contacte protocolari.
Potser l'expressió més clara d'aquesta distància es va fer evident el 19 d'octubre, quan Colau va desestimar assistir a reunió a Palau convocada per Torra amb els alcaldes de la capitals de demarcació per instar Sánchez a obrir una negociació amb la Generalitat després de la sentència del Suprem i en plenes protestes ciutadanes.
L'alcaldessa, que ja havia mantingut un contacte privat amb el president, va ser advertida que la compareixença posterior ja tenia un missatge cuinat.
L'avís el va rebre de les pròpies files, però també de dirigents independentistes coneixedors de l'activitat al Govern i allunyats de l'estratègia de Palau.
El paper negociador de Jordi Martí
La relació amb ERC ha millorat.
No és estrany, doncs, que Colau hagi encarrilat l'aprovació dels pressupostos per la via ordinària per primer cop des del 2015.
"Ell és l'encarregat de fer la maionesa", sostenen fonts pròximes a l'alcaldia.
Aquest divendres mateix Colau li va agrair en públic el seu esforç negociador per fer possibles els pressupostos municipals.
La influència de Martí fins i tot arriba al grup parlamentari dels comuns.
Que és un negociador hàbil ho subscriuen diverses veus al a l'Ajuntament.
"Vostè i jo tenim una trajectòria que fa difícil fer creure que estem gaire distants", li va dir Martí a Maragall el 13 de novembre de 2019 en una comissió municipal, quan ERC es va abstenir en la tramitació inicial dels pressupostos.
Des de llavors, va llaurar l'acord amb els republicans per poder aprovar els comptes.
Els comuns fa temps que, en públic i en privat, pressionen ERC per obrir una etapa de noves aliances a Catalunya, que passa per una convocatòria electoral llargament reclamada.
L'estratègia, sostenen, no és incompatible amb la validació dels pressupostos que tenen entre mans.
Anhelen un govern d'esquerres també a la Generalitat, de reminiscències tripartites, ara que la boira de la tardor de l'any passat s'ha dissipat.
Colau viu un moment de felicitat política i mira endavant.

Response: Col·laboradors d'Ada Colau descriuen el moment polític que es respira als despatxos de l'alcaldia en els primers dies del 2020. L'alcaldessa ha encetat l'any amb un canvi d'escenari a l'Estat que li facilita desplegar objectius programàtics, a Madrid i Barcelona, perquè alguns estan vinculats a canvis legislatius a l'Estat i d'altres depenen d'aliances polítiques a l'Ajuntament, que ara són més factibles.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
L’advocat de Joaquim Forn ha fet públic l’escrit de defensa del conseller, en què en demana l’absolució i argumenta que la Generalitat no va donar ordres polítiques als Mossos d’Esquadra ni el 20-S ni l’1-O.
També diu que Forn no va participar en el disseny dels dispositius policíacs d’aquells dies i cita diverses declaracions del conseller en què deia que els Mossos acatarien les resolucions judicials.
‘El responsable polític no va interferir en cap decisió operativa’, diu.
L’escrit també explica que no va fer cap canvi a la cúpula de la policia catalana quan va accedir al càrrec el juliol del 2017.
‘El relleu en la cúpula política de la conselleria no va implicar un gir insurreccional imprès pel meu representat, sinó una simple continuïtat’, afirma.
També nega que es cometés rebel·lió.
‘No es pot usar el delicte de rebel·lió per reprimir el dissentiment polític expressat de manera pacífica’, diu.
I afegeix que va mantenir amb èxit el ‘delicat equilibri’ entre ser lleial al govern i ser el principal responsable del cos.
La defensa de Forn, exercida per Xavier Melero, també desmunta l’acusació de passivitat dels Mossos durant l’1-O i explica les actuacions que aquell dia la policia catalana va requisar urnes i va tancar col·legis electorals, tal com havia ordenat el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.
La defensa també argumenta que Forn no va donar ordres als Mossos l’1-O i que els agents van actuar seguint els criteris de l’ordre judicial.
En el cas de la concentració del 20-S, defensa que va ser un exercici del dret a la manifestació i que no es van produir ni detinguts ni afectacions a la integritat física de ningú.
Apunta, doncs, que els ‘excessos’ que s’hagin pogut produir són ‘reconduibles’ a danys, desordres públics i, en el seu cas, resistència a l’autoritat.
També nega que com a conseller ‘incités a les masses’ a oposar ‘resistència violenta’ a l’actuació de la comitiva judicial i nega que hi hagués cap ‘alçament o insurrecció tumultuària’ dels concentrats.
Sobre l’1-O, manté el mateix criteri.
Assegura que en cap cas va participar en l’operatiu ni va interferir des d’un punt de vista polític.
‘No va interferir en l’operatiu des del punt de vida polític, ni menys encara tècnic, ni tant sols va estar presents a la sala de coordinació dels Mossos, ni va emetre cap directriu als responsables de la mateixa’, recull l’escrit de defensa.
En aquesta línia, també sosté que no va ordenar cap actuació per obstruir la tasca de la policia espanyola o la Guàrdia Civil desplegada a Catalunya.
A més, nega que hi hagués cap ‘infradotació’ policíaca per part dels Mossos el dia del referèndum i apunta que va ser el dispositiu més nombrós portat mai a terme per part de la policia catalana.
També apunta que en les reunions de coordinació prèvies al referèndum –amb participació de Guàrdia Civil i policia estatal i sota la batuta de Diego Pérez de los Cobos– es va aportar el pla dels Mossos d’enviar una parella d’agents a cada punt de votació.
I que Pérez de los Cobos no va suggerir cap canvi ni cap modificació concreta.
Forn aporta com a documental la declaració que va fer als treballadors el 26 d’octubre, hores abans que se li comuniqués oficialment la seva destitució en aplicació del 155.
Llavors, va dir que només hi havia dues alternatives: o convocatòria d’eleccions o aplicació del 155, sense referir-se, doncs, a la possibilitat de declarar la independència.
Melero sol·licita 38 testimonis, entre els quals el major dels Mossos Josep Lluís Trapero, el president Carles Puigdemont, l’ex-delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, i el coordinador policíac de l’1-O, Diego Pérez de los Cobos.
També l’ex-conseller d’Interior Jordi Jané i el màxim responsable de la policia espanyola a Catalunya, Sebastián Trapote.
També sol·licita portaveus de sindicats per sostenir que no va fer ingerències polítiques al cos, diversos agents del cos, dos veïns de Dorius (Maresme) i dos treballadors de la conselleria d’Interior.
A més, vol que compareguin funcionaris de la Guàrdia Civil autors de diversos atestats policials i de la prefectura superior de la policia a Catalunya que van elaborar el document ‘Pla d’actuació 1 d’octubre’.
En l’escrit, ja apunta que les informacions incloses en els atestats que han servit al jutge per a la instrucció de la causa són ‘esbiaixades i parcials’.
Llegiu ací l’escrit de defensa de Forn.

Response: L'advocat de Forn ha fet públic l'escrit de defensa del conseller, on en demana l'absolució. Nega que la Generalitat donés ordres polítiques als Mossos d'Esquadra el 20-S i l'1-O, i argumenta que Forn no va donar ordres als Mossos l'1-O; sinó que els agents van actuar seguint els criteris de l'ordre judicial.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
Dos agents de la Guàrdia Civil que van participar en l’operatiu de l’1-O a Fonollosa han declarat aquest matí a Manresa davant la jutgessa que investiga les càrregues policíaques que hi va haver aquell dia a cinc punts de votació del Bages.
Són els dos primers agents a tot Catalunya que han donat explicacions per la violència de l’1-O.
Concretament són els individus que es van endur l’urna.
Un dels advocats de l’acusació, David Casellas, ha explicat, gràcies a la declaració dels agents com a testimonis, s’havien ‘pogut aclarir alguns extrems’.
Per exemple, els agents han identificat la persona que va actuar com a màxim responsable de l’operatiu a Fonollosa, i també han confirmat que els dies previs es van fer reunions ‘al màxim nivell’ per a preparar les actuacions amb la presència d’un tinent coronel.
En canvi, segons Casellas, els agents no han aclarit què van veure exactament, en relació amb la violència, ni tampoc si van sentir les ordres que es donaven sobre l’ús de la força.
Segons les explicacions que ha donat David Casellas a la sortida dels jutjats, els guàrdies civils han dit que l’1-O van anar a Fonollosa perquè van rebre l’ordre d’interceptar el material electoral del referèndum que hi havia en aquest municipi del Bages.
L’urna no era pas dins el punt de votació, sinó que els agents han relatat que, gràcies a la informació d’un altre agent, la van poder trobar amagada en un camp proper.
Un cop van haver confiscat l’urna, van entrar dins el consistori (el punt de votació) a recollir la resta de material electoral, com ara portàtils, paperetes i fulls de constitució de mesa.
Els agents han admès que els veïns feien resistència pacífica, però tot i això els antiavalots van carregar contra ells i van causar diversos ferits.
Sobre l’ús de la força, els dos agents no han aclarit què van sentir ni veure exactament.
Tot i que l’advocat de l’acusació s’ha mostrat satisfet per les declaracions dels agents, ha retret que fessin servir ‘una memòria selectiva en algunes situacions’.
Per exemple, hauria de ser ‘raonable’ que, des del punt on eren, haguessin pogut sentir les instruccions que donava el cap del dispositiu, ‘però han dit que no ho recordaven’.
Els agents que han declarat són de la Unitat de Recollida de Material, un fet que David Casellas ha lamentat perquè els ha eximit de no ser més concisos sobre les càrregues.
Segons Casellas, ha quedat acreditat, amb aquests testimonis, que no hi va haver coordinació sobre el terreny entre els diferents cossos policíacs.
Segons el relat, quan la Guàrdia Civil va arribar a Fonollosa, ‘en cap moment es van dirigir cap a la parella de mossos que hi havia prèviament’.
‘Semblaria lògic que, si ja hi havia policia, els haguessin demanat quina era la situació i si requerien ajut’, ha assenyalat.
Els agents també han identificat un tinent coronel de la comandància de Sant Andreu de la Barca, que sembla que va ser la persona de màxim nivell que va preparar el dispositiu amb diverses reunions uns dies abans de l’1-O.
La citació dels dos guàrdies civils ha estat arran de les denúncies que va presentar, a final d’octubre, seixanta advocats voluntaris del Col·legi d’Advocats de Manresa per la cinquantena de ferits que hi va haver en cinc punts de votació de la comarca: Fonollosa, Castellgalí, Callús, l’Institut Quercus i l’Institut Joncadella de Sant Joan de Vilatorrada.
En aquestes denúncies presentades, el Col·legi d’Advocats de Manresa instava la magistrada que demanés a la delegació del govern espanyol que identifiqués els guàrdies civils que havien participat en aquests fets.
En total, es preveu que declarin, les setmanes vinents, una desena d’agents.
Si així s’estima, els advocats també podrien demanar la declaració del responsable màxim de l’actuació a Fonollosa, ara que ja s’ha pogut identificar.
La jutgessa que ha citat a declarar els deu guàrdies civils és la magistrada del jutjat d’instrucció número 2 de Manresa, María Teresa Rodríguez, la mateixa que també ha citat a declarar com a investigats el batlle de Fonollosa, Eloi Rodríguez, el regidor d’ERC de Sant Joan de Vilatorrada, Jordi Pesarrodona, i el batlle de Callús, Joan Badia –qui ha comparegut aquest matí però s’ha negat a declarar.
Els guàrdies civils han entrat en cotxe pel garatge dels jutjats de Manresa, sense que els mitjans que hi havia a la porta poguessin enregistrar la seva entrada.

Response: Dos agents de la Guàrdia Civil que van participar en l'operació de l'1-O han declarat davant la jutgessa que investiga les càrregues policials que va haver-hi aquell dia. Els agents van confiscar l'urna en un camp proper, van entrar dins del punt de votació a recollir la resta de material electoral i van causar diversos ferits.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
L'obra 'El col·leccionista absent III', de l'artista Rafel G. Bianchi (Olot, 1967), ha estat la guanyadora del Premi BBVA de Pintura Ricard Camí que convoca la Fundació Antigues Caixes Catalanes amb el suport de BBVA.
El guardó, valorat en 20.000 euros, consisteix en una remuneració econòmica per a l'artista i la promoció i projecció de la seva obra a través de l'elaboració d'un catàleg i d'una exposició individual al Centre Cultural Terrassa.
L'acte de lliurament del premi ha tingut lloc aquest dimarts al vespre a Terrassa i ha comptat amb una performance al voltant dels artistes finalistes d'aquesta edició.
Les vint obres finalistes del concurs, la pintura guanyadora inclosa, s'exposaran al Centre Cultural Terrassa fins al 6 d'octubre.
La pintura premiada neix de la trobada de Bianchi amb l'obra 'El col·leccionista d'estampes' del reconegut pintor Mariano Fortuny (1838-1874).
L'obra original, de la qual Fortuny en va fer tres versions, representa un intercanvi comercial entre un venedor i un col·leccionista en una habitació plena de peces artístiques que formen part de la seva col·lecció personal.
Bianchi interpreta i actualitza l'obra original, de la qual Fortuny en va fer tres versions, amb la seva pintura 'El col·leccionista absent III', una adaptació "crítica i irònica" a partir de nous enfocaments al fet de col·leccionar.
Es tracta d'una acció conceptual que no sorgeix tant de la seva posició d'artista col·leccionista, sinó més aviat des d'una lectura capaç de suggerir un relat específic, el que Bianchi denomina com la seva "particular genealogia de l'art català dels segles XX i XXI".
Tal com l'artista assenyala, la pintura es construeix a partir de la idea de "collage" o "retallable", perquè substitueix els elements originals de l'obra de Fortuny per referències artístiques contemporànies.
Per aquest motiu, a 'El col·leccionista absent III' s'hi poden observar obres pròpies de Joan Miró, Antonio Ortega, Joan Brossa, Regina Giménez, Pere Jaume o Antoni Tàpies, entre d'altres.
En definitiva, un conjunt d'elements que configuren la "cosmogonia" de Bianchi.
D'altra banda, la directora de la Fundació Antigues Caixes Catalanes, Belén Latorre, ha celebrat la participació d'enguany, mostra que el Premi "és interessant", ha assegurat.
D'entre els 138 artistes presentats al concurs, el jurat ha premiat l'obra de Rafel G. Bianchi per "la forma en què l'artista adopta i reactualitza la idea de 'col·leccionar' art per crear una genealogia de creadors del context artístic català que sustenten la seva obra en una pintura nítida i ben tramada".
En aquesta 16a edició, l'organització ha optat per un jurat format per professionals del món de l'art, que són Cèlia del Diego (presidenta de l'Associació Catalana de Crítics d'Art), Teresa Blanch (historiadora d'art, crítica i comissària), Montse Badia (directora artística de Cal Cego), Adrià Fornés (director del Centre Cultural Terrassa) i l'artista Pere Llobera.
A més, per donar més impuls al concurs, enguany s'ha comptat amb la col·laboració d'Art Barcelona i del Gremi de Galeries d'Art de Catalunya, que han donat suport en la difusió entre els artistes.
Sobre l'artista guanyador
Rafel G. Bianchi és artista i professor, i des del 2015 ha estat treballant en aquest projecte.
Va presentar una altra versió d'aquesta mateixa obra fa dos anys, en el marc de la 15a edició del concurs, en què va quedar finalista.
Enguany, però, l'artista ha reformulat la pintura i ha integrat nous elements cromàtics i figuratius en la composició.
És per això que assegura que fa un treball narratiu i no visual en què la seva obra "canvia", motiu pel qual no se'l reconeix "visualment".
En aquest sentit, l'artista ha confessat també que li agrada més fer exposicions que no pas produir-les, perquè amb el procés de muntatge es pot "reescriure el relat" i sempre ha defensat l'obra com "un exercici de comissariat".
Malgrat que encara no s'ha engegat la producció de l'exposició personal del guanyador, Bianchi ha avançat que el seu desig és que el projecte sigui "un desplegament narratiu en 3D".
El Premi BBVA de Pintura Ricard Camí, amb una llarga trajectòria
El Premi BBVA de Pintura Ricard Camí és un dels vuit premis que la Fundació Antigues Caixes Catalanes, amb el suport de BBVA, impulsen arreu de Catalunya en temàtiques tan diverses com la literatura, el dibuix, la música, les arts escèniques i plàstiques, el cinema o l'associacionisme cultural.
Al llarg de les 16 edicions d'aquesta biennal, més de 5.300 artistes participants han presentat un total de 6.400 obres, de les quals 505 han estat exposades, un fet que des de la direcció del Centre Cultural Terrassa és "atractiu" i dóna "continuïtat" al concurs.

Response: L'artista Rafel G. Bianchi ha estat guardonat amb el Premi BBVA de Pintura Ricard Camí pel seu quadre "El col·leccionista absent III". El premi inclou 20.000 euros i la promoció de la seva obra a través d'un catàleg i una exposició individual al Centre Cultural Terrassa. La seva obra guanyadora és una adaptació de l'obra "El col·leccionista d'estampes", de Fortuny.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
L'Audiència de Girona ha condemnat a 10 anys de presó Ckeylis Monet, l'acusat d'obrir foc contra un cotxe al recinte fira de Figueres en el qual viatjaven tres ocupants la matinada del 5 de novembre del 2017.
La sentència conclou que només ha quedat provat que l'acusat va disparar contra el vehicle amb la intenció de matar un dels joves que hi viatjaven.
"Desconeixia el nombre de persones que hi havia dins el cotxe, a banda del conductor", subratlla la sentència.
L'Audiència el condemna per un delicte d'intent d'assassinat perquè va disparar fins a set trets contra el cotxe, sis a boca de canó i un darrer quan el vehicle ja fugia, i per tinença il·lícita d'armes.
El tribunal també li imposa una multa de 180 euros per un delicte lleu de danys pels desperfectes que va causar al cotxe.
S'enfrontava a 43 anys de presó per tres intents d'assassinat i tenir armes sense permís.
La sentència de la secció quarta de l'Audiència de Girona de la qual ha estat ponent el magistrat Víctor Correas recull que cap a tres quarts de quatre de la matinada l'acusat estava aparcat en doble fila a la ronda sud de Figueres, a l'alçada d'una discoteca.
De forma "inesperada", el vehicle en el qual viatjaven els tres joves va impactar contra el seu cotxe.
La sentència es basa sobretot en les imatges d'una càmera de videovigilància que va captar el moment i conclou que no s'ha pogut acreditar que les víctimes topessin amb el cotxe de l'acusat de forma intencionada, tal com sostenia la defensa encapçalada per l'advocat Carles Monguilod.
Ni tampoc que ho fessin perquè es van "espantar" quan van veure el processat, que era el que sostenia l'acusació particular liderada pel lletrat Joaquim Bech de Careda.
Segons subratlla la sentència, en el moment del xoc l'acusat "desconeixia el nombre de persones que hi havia al vehicle", a banda del conductor amb qui feia temps que tenia mala relació.
Per això, apunta el tribunal que el processat "ignorava" que hi hagués dos joves més a dins.
Com a resultat de la topada els dos vehicles van quedar aturats "cara a cara" a la carretera.
Va ser llavors quan Ckeylis Monet va baixar del seu cotxe de forma "immediata, sobtada i inesperada" i va obrir foc contra al conductor del vehicle.
Per fer-ho va ser servir una arma curta de calibre 9 mm parabellum, per a la qual no tenia llicència.
La sentència conclou que va disparar sis trets a "boca de canó", a una distància d'entre un metre i mig i dos metres dirigits al conductor.
Un dels projectils van impactar al vidre del parabrises, a l'alçada del cap del seu objectiu, i els altres cinc contra el capó del cotxe.
Aleshores, el conductor del cotxe que estava rebent la pluja de trets va donar marxa enrere uns metres per tenir marge per poder maniobrar.
"Va reprendre la marxa envestint l'acusat en la maniobra de fugida", apunta la sentència que afegeix que el processat va "persistir en la seva intenció" d'acabar amb la vida del conductor i va disparar un últim tret contra la part posterior del vehicle.
La fiscalia i l'acusació particular acusaven Monet de tres intents d'assassinat però el tribunal conclou que només ha quedat demostrat que volia matar un dels ocupants del cotxe i que ignorava que els altres dos joves també fossin dins el vehicle.
"Els trets es dirigeixen clarament a la posició del conductor del vehicle", argumenta la sentència que afegeix que era fosc i que els ocupants es van ajupir quan el processat va començar a disparar.
A traïció
El tribunal exposa que l'atac va ser a traïció: "Per molt que existissin conflictes previs entre l'acusat i la víctima, no podia preveure que dos segons després de la col·lisió d'escassa entitat, l'acusat dispararia una arma de foc a curta distància".
La sentència, a l'hora de considerar provat que es va tractar d'un intent d'assassinat i no d'homicidi, també posa el focus en què la víctima estava dins un "espai reduït" i no tenia cap capacitat de defensar-se.
La defensa de l'acusat al·legava que Monet va actuar amb legítima defensa perquè la víctima va xocar contra el seu cotxe primer.
"No es pot reconèixer de cap manera que hi hagi elements d'agressió legítima per part de la víctima", conclou la sentència que exposa que no ha quedat provat que el xoc fos intencionat.
L'Audiència de Girona recull, finalment, que el processat va utilitzar una arma per a la qual no tenia llicència i que va causar desperfectes al cotxe on viatjava la víctima, que a més li havia deixat un conegut.
Per això, li imposa una pena de 9 anys de presó per l'intent d'assassinat, 1 per la tinença il·lícita d'armes i una multa de 180 euros per un delicte lleu de danys.
No es podrà apropar a menys de 200 metres de la víctima durant 12 anys.

Response: L'Audiència de Girona ha condemnat Ckeylis Monet a 10 anys de presó per obrir foc contra un cotxe a la fira de Figueres. Se'l condemna per un delicte d'intent d'assassinat i tinença il·lícita d'armes. La sentència conclou que només va intentar matar un dels ocupants del vehicle i no tots tres.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
L'Ajuntament d'Horta de Sant Joan (la Terra Alta) ha demanat un estudi al Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya per comprovar l'estat de conservació de la pintura mural que presideix la façana renaixentista del consistori.
El fresc es va tapar l'any 1981 amb una còpia del dibuix original sobre un plafó que, aquest dimarts, s'ha retirat provisionalment, per veure com es conservava i prendre-li mostres.
Segons els tècnics, l'estat de conservació no és òptim però es podria recuperar molt bé perquè més de la meitat de la pintura original ha aguantat el pas del temps i ha resistit a les inclemències meteorològiques.
Es tracta d'un mural de Ferran VII, al·legoria a les Corts de Cadis, que s'hauria pintat a molts ajuntaments entre 1812 i 1814, tot i que se'n desconeix l'autoria.
D'entrada, a Catalunya, en exterior, només es conservaria el fresc d'Horta de Sant Joan i podria ser que fos únic també a la resta de l'estat espanyol.
Aquest dimarts, els tècnics del Centre de Restauració de Béns Mobles de la Generalitat, i alguns veïns curiosos, han pogut veure la pintura mural original de la façana de l'Ajuntament d'Horta de Sant Joan.
El fresc fa més de 35 anys que està tapat i s'ha tornat a mostrar, durant unes hores, amb l'objectiu que els experts prenguessin mostres i el poguessin avaluar in situ per fer un informe que determinarà la viabilitat de la seva restauració.
Com ha explicat l'alcalde d'Horta de Sant Joan, Joaquim Ferràs, el consistori vol incloure la recuperació del fresc en una línia d'ajuts de la Generalitat a la recuperació de patrimoni, de manera que, aquest projecte fos un complement i el colofó de la reforma de les dues places del nucli antic —la plaça de Sant Salvador i la de l'Església, on hi ha l'edifici de l'Ajuntament—, que s'inclou en la tercera fase de rehabilitació dels carrers del municipi.
"Acabaria de donar encara més valor a la plaça Renaixentista que és una joia de l'arquitectura del nostre país", ha destacat el batlle.
"Esperarem la valoració tècnica i, a partir aquí, prendrem la decisió sobre si val la pena invertir en la restauració de l'obra o és molt complicat", ha dit Ferràs.
Valoració positiva dels tècnics
La primera impressió dels tècnics ha estat realment molt positiva.
Pere Rovira, tècnic de pintura mural i escultura en pedra del Centre de Restauració de Béns Mobles, ha assegurat que la pintura està suficientment conservada per ser recuperada.
"Queda una part molt important del mural que s'ha de netejar, conservar, fixar i consolidar per a què tingui una presència important a la plaça.
Queda una part important de pintura per a què es pugui fer visible i es pugui fer entenedora des de baix", ha explicat Rovira.
Aquest dimarts s'han pres mostres de pigment i es farà un estudi organolèptic per valorar l'estat de conservació.
S'avaluarà com està cohesionat el morter a la paret, es verificarà la tècnica del fresc, si hi ha esquerdes, o com es va fer la fixació del pigment sobre la capa de calç i sorra.
"Valorarem que hi hem de fer i podrem desenvolupar un projecte de concessió de restauració per retornar-li l'estabilitat a la pintura mural", ha dit el tècnic del centre de restauració.
Rovira ha destacat que "és molt difícil" trobar pintures conservades com la d'Horta en parets exteriors, i ha assenyalat que la mateixa tècnica del fresc i els anys que s'ha mantingut tapada han estat claus per a la seva conservació.
"Fresos d'aquests no en queden.
Conservar aquest i exposar-lo a la vista de tothom serà una meravella.
Serà posar en valor una pintura que semblava que no existia o donàvem per perduda", ha destacat Rovira.
"No se sap per què es va conservar aquí i no altres llocs, on es van retirar per ordre del mateix rei Ferran VII quan es va carregar la Constitució de Cadis de 1812.
Aquí no es va complir i no es va parar esment a retirar-ho", ha explicat l'alcalde d'Horta de Sant Joan.
Tampoc es coneix l'autoria però, a menys que no aparegui algun escrit o signatura o algun indici sobre qui ho va fer, serà difícil esbrinar-ho amb aquests estudis que s'han engegat aquest dimarts.
"Devien ser alguns artistes de l'època però que sapiguem, no està documentat", ha explicat Ferràs.

Response: Horta de Sant Joan ha encarregat un estudi al Centre de Restauració de Béns Mobles per a la conservació del fresc de la façana del consistori. L'estat de conservació no és òptim, però quasi tota la pintura original ha aguantat el pas del temps. El consistori vol incloure la recuperació del fresc en una línia d'ajuts de la Generalitat.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
L’1 de gener, el Consorci Sanitari de Terrassa i la Mútua de Terrassa assumiran l’activitat que actualment té concertada l’Hospital General de Catalunya i per això, el Departament de Salut ja està negociant, amb totes les parts, els termes del trasllat per evitar l’acomiadament de cap treballador i garantir la qualitat de l’assistència sanitària.
Així ho ha explicat el conseller de Salut, Toni Comín, en una entrevista a l’ACN.
Comín no ha avançat el número de treballadors que es veuran afectats per aquest trasllat però s’ha mostrat optimista a l’hora de culminar el procés, ja que el procediment jurídic és el mateix que ha acabat amb ‘èxit’ a la Clínica del Vallès cap al Consorci Sanitari de Terrassa i el Parc Taulí de Sabadell.
Després de traslladar l’activitat derivada a la Clínica del Vallès cap al Consorci Sanitari de Terrassa i l’Hospital Parc Taulí de Sabadell, el Departament de Salut ja està treballant per fer el mateix procés amb l’Hospital General de Catalunya.
El contracte acaba el 31 de desembre i, a partir de l’1 de gener, seran el mateix Consorci Sanitari de Terrassa i la Mútua de Terrassa els centres que assumiran aquesta activitat assistencial.
De moment, s’han engegat les negociacions perquè el procediment jurídic, el mateix que ja s’ha fet a la Clínica del Vallès, acabi amb el mateix ‘èxit’.
Així ho ha explicat el conseller de Salut, Toni Comín, en una entrevista a l’ACN.
Comín està convençut que el procediment es resoldrà positivament depenent de ”l’actitud de l’empresa”.
El conseller ha recordat que, en el cas de la Clínica del Vallès, es va obrir un diàleg entre totes les parts, els comitès d’empresa i les direccions de les empreses emissores i les empreses receptores.
Per Comín és una ”sort” que una d’aquestes empreses, el Consorci Sanitari de Terrassa, ja hagi participat d’aquest procés en una ocasió i hagi fet una rebuda ‘extraordinària’.
Comín no ha donat les xifres dels treballadors que es veuran afectats per aquest trasllat de l’activitat l’Hospital General de Catalunya, però reconeix que si no es fa, la viabilitat del Consorci Sanitari de Terrassa, per exemple, ‘estaria en situació de risc’ a causa d’un ‘deute històric’ i un ‘infrafinançament’.
El conseller ha recordat que Salut ja està fent plans d’ajustament que el facin viable gràcies a aquesta activitat que li vindrà de l’Hospital General de Catalunya.
Per Comín, cal preocupar-se primer dels hospitals públics, responent així a les reticències que en alguna ocasió ha mostrat l’Ajuntament de Sant Cugat del Vallès.
El conseller ha recordat al consistori que hi ha treballadors de tots els centres implicats que viuen a Sant Cugat i a Terrassa.
Per això, insta a preocupar-se ‘de tots els treballadors’.
Clínica del Vallès: 1 milions d’euros d’estalvi
El conseller de Salut ha xifrat en 1 milions d’euros, entre un 12 i un 14 %, l’estalvi que ha suposat per les arques públiques el trasllat d’activitat de la Clínica del Vallès al Parc Taulí de Sabadell i al Consorci Sanitari de Terrassa.
Comín ha defensat que no sempre un proveïdor privat és més eficient que un operador públic i que en grans equipaments com l’Hospital Parc Taulí, treballen amb economia d’escala, cosa que afavoreix l’estalvi de costos.
Altres processos en cartera
El Departament de Salut vol acabar aquest procediment abans de posicionar-se respecte altres derivacions actuals com és la Clínica de Ponent o la Clínica de Girona.
Comín, en aquests dos darrers casos, reconeix que la infraestructura pública no pot assumir l’assistència que es deriva i per aquest motiu, no la traslladarà ara per ara.
Pel que fa al Sagrat Cor, Comín tampoc no vol abordar-lo fins que no estigui acabat el trasllat de l’Hospital General de Catalunya.
En l’àmbit dels equipaments sociosanitaris i de salut mental, Toni Comín, aposta per seguir comptant amb els proveïdors privats perquè la sanitat pública no té prou oferta per respondre a la demanda.
En aquest sentit, Comín, prioritza els proveïdors privats sense ànim de lucre que han nascut amb la finalitat de servei públic.

Response: El Consorci Sanitari de Terrassa i la Mútua de Terrassa assumiran l’activitat concertada que té actualment l'Hospital General de Catalunya. El Departament de Salut està negociant els termes del trasllat per garantir la qualitat assistencial i evitar l'acomiadament dels treballadors. El conseller de Salut, Toni Comín, espera culminar el procés sense acomiadaments.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
L'Escola Bloom és un lloc que convida a entrar, a ser-hi, a passar-hi molta estona.
Petit oasi de complicitats, d'escriptura i de creativitat, l'èxit de la proposta formativa i de totes les iniciatives que hi graviten té nom i cognoms: Lana Bastašić i Borja Bagunyà.
Ells dos són els responsables del dia a dia de l'escola i de tot l'entusiasme que l'ha convertit en un centre ineludible de la literatura catalana actual.
Activitats a les quals ara sumen Carn de cap, una revista de disseny exquisit on 14 autors reinterpreten el conte El meu germà, de Quim Monzó.
"La revista és una extensió de l'escola", asseguren, amb l'orgull d'un projecte que té ànima, identitat i un objectiu clar.
"La idea era fer una escola petita, que evités la fórmula: l'Escola Bloom no només és transmissió de sabers, sinó producció de sabers".
Perquè la literatura "és una cosa seriosa, i això no vol dir avorrida, sinó apassionant".
En aquest sentit, el centre i la revista tenen la mateixa funció: "pensar la literatura des de tots els seus aspectes i disciplines, i trencar la idea que de literatura només en poden parlar qui ha fet la carrera de teoria literària.
Aquí en parlem, pensem, discutim, i introduïm un temps diferent, en un espai per la literatura que no ve dictat per la novetat, la urgència o la immediatesa".
En aquest encreuament de ments creatives, curiositats, ganes de saber i aprendre, és on apareix Carn de cap. Una revista concebuda com una obra d'art, com alguna cosa més que un llibre o una publicació a l'ús.
"Cada número pot tenir un format diferent, com el concepte, ja sigui crítica, periodisme o assaig, convertint-la en un objecte interdisciplinari.
L'únic que no variarà és el nom", explica Bagunyà.
"El disseny és molt important, volíem que fos una relectura més del conte", continua Bastašić.
"Per això hem posat el nom de la la dissenyadora als crèdits, Júlia Francino, de l'Estudi Bicoté".
Quim Monzó: del mestratge a l'homenatge
Carn de cap mostra a 12 escriptors i escriptores, un fotògraf i una dissenyadora que "reescriuen, interpreten o intervenen" en el primer conte del llibre El millor dels mons (2001), de Quim Monzó.
El meu germà com a punt de nexe simbòlic entre generacions literàries, amb tot el pes de l'homenatge a un mestre.
"Qui és la persona més rellevant del conte català?"
La resposta: el darrer Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.
"Vam pensar que el millor homenatge que pots fer a un escriptor és homenatjar-ne l'obra, no la persona.
En aquest cas, El meu germà ens va fascinar perquè es podia llegir de moltes maneres, també com el de l'escriptor que carrega un llegat, un pes".
La tria d'autors que hi participen va ser el proper pas.
"Volíem anar a la generació següent, no a la de Jordi Puntí o Sergi Pàmies.
La 'generació Monzó' ja porta molts anys parlant-ne i rellegint-lo.
La idea era fer un exercici per a una generació nova, sobre com aquesta generació es relaciona amb el llegat.
És una idea que sempre ens arriba, quan escrivim: per poder escriure què fem amb el cànon?
Què fem amb els nostres antecessors?"
Per això, amb aquesta base clara, la idea proposada als autors va ser "coses que tots sabem que són mortes però fem passar per vives".
La llista és llarga –"l'amor romàntic, la democràcia liberal, o la salut del planeta"–, tan llarga com els noms dels escriptors que hi col·laboren: Borja Bagunyà i Lana Bastašić, Max Besora, Lucia Pietrelli, David Gálvez, Adrià Pujol Cruells, Joan Jordi Miralles, Víctor García Tur, Mar Bosch, Juan Diego Valera, Anna Gual, Rubén Martín Giráldez, Jaume C. Pons Alorda, Cristina Morales i Carles Rebassa.
El volum arriba amb una reproducció de l'original de Monzó en llibret independent, que es pot moure amunt i avall, tal com el narrador del propi conte mou el cadàver del seu germà.
Un detall més d'una revista que val la pena llegir i degustar.

Response: L'Escola Bloom és una escola de literatura catalana. Els seus fundadors han creat la revista d'art "Carn de cap", on 14 autors reinterpretaran el conte d'en Quim Monzó "El meu germà". La revista busca pensar la literatura des de tots els seus aspectes i disciplines, i establir un espai per a la literatura allunyat de la novetat i la immediatesa.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
L'ultimàtum de Quim Torra a Pedro Sánchez també té a veure amb els pressupostos generals de l'Estat.
En aquests termes s'ha expressat aquest dimarts la consellera de la Presidència, Elsa Artadi, en la roda de premsa posterior al consell executiu.
"El que anomeneu [des dels mitjans] com a ultimàtum té molt a veure amb els comptes de l'Estat", ha apuntat Artadi, que ha lamentat la manca d'ofertes i de moviments de l'executiu que lidera Pedro Sánchez per aconseguir el suport de l'independentisme.
En el discurs pronunciat en el debat de política general, Torra va vincular aquest ultimàtum -que caduca a finals de mes- al fet que Sánchez plantegés una oferta sobre el dret a l'autodeterminació.
"Si no hi ha aquesta proposta per exercir l'autodeterminació de manera pactada, vinculant i reconeguda internacionalment damunt de la taula abans de novembre, l'independentisme no podrà garantir cap mena d'estabilitat al Congrés dels Diputats al senyor Pedro Sánchez.
Repeteixo, l'independentisme no podrà garantir cap mena d'estabilitat al Congrés dels Diputats al senyor Pedro Sánchez", va dir textualment.
— Govern.
Generalitat (@govern) 23 d’octubre de 2018
"Necessitem que parli clar", ha apuntat Artadi, que ha lamentat que no hi hagi hagut "cap pas" per resoldre el conflicte de manera política.
"Tenim menys esperances de les que teníem al principi.
Està passant el temps i no hi ha cap oferta.
Seguirem lluitant pel diàleg i la negociació?
Sempre, és la nostra obligació.
Però no s'està donant resposta", ha manifestat la consellera de la Presidència.
"Esperem que entenguin on som.
Amb la repressió i l'exili", ha resumit posteriorment la dirigent independentista.
— Jordi Pu1gnerO 🎗 (@jordiPuignero) 23 d’octubre de 2018
Artadi ha estat dura a l'hora de valorar el "veto" de l'Estat al conseller Jordi Puigneró en un acte internacional, i ha afegit que les relacions entre alguns departaments i alguns ministeris -com ara el de Puigneró, Polítiques Digitals i Administració Pública amb el de Meritxell Batet- no són bones.
"Hi ha haver una intransigència més dura que la de Cristóbal Montoro", ha ressaltat la consellera de la Presidència.
El desmarcatge de la CUP
Pel que fa al futur de la legislatura, marcat aquests dies per la decisió de la CUP de "bloquejar" la majoria independentista, Artadi ha confiat que es pugui arribar a acords amb ells malgrat el desmarcatge envers el Consell de la República i la posada en marxa del consell assessor del Fòrum Cívic i Social per al Debat Constituent.
Aquest organisme es posarà en marxa en els propers dies, tindrà entre deu i vint membres i que liderarà Lluís Llach.
L'encàrrec, en tot cas, no és redactar cap Constitució catalana.
Torra, en la presentació del nou organisme i en resposta a les preguntes dels periodistes, ha indicat que no pensa en convocar eleccions anticipades.
A partir del dia 28 d'octubre, el president de la Generalitat recupera la possibilitat de signar el decret per anar a nous comicis autonòmics.
Un "escàndol" hipotecari
Artadi ha considerat "escandalós" el buit legal creat pel Tribunal Suprem en relació a la revisió de la sentència sobre el pagament dels impostos associats a les hipoteques.
"És improcedent, deixa en un buit legal la qüestio i provoca inseguretat jurídica", ha apuntat.
El Suprem decidirà definitivament sobre l'impost hipotecari el 5 de novembre, fet que suposa una marxa enrere respecte el posicionament inicial, que feia recaure en els bancs el pagament de les actes jurídiques i documentals.
Un impost, per cert, cedit a la Generalitat.
— Govern.
Generalitat (@govern) 23 d’octubre de 2018
"Hi ha prioritats en els organismes de l'Estat que es veuen distorsionades en funció de qui afecta la situació", ha apuntat la consellera en referència a la banca, tenint en compte que aquesta mateixa decisió es va prendre en relació a impostos creats per la Generalitat en l'anterior legislatura.
Artadi ha alertat que aquesta circumstància pot impactar en la signatura de noves hipoteques durant els quinze dies que queden per arribar al 5 de novembre.
L'Agència Tributària de Catalunya (ATC) i l'Agència Catalana de Consum estan en contacte permanent amb els consumidors per oferir assesorament, ha dit.
Acords sectorials
El conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, ha comparegut per explicar tres qüestions: el projecte de llei d'ordenació del litoral -que crea un nou cànon recaptat per la Generalitat-, un acord per destinar 30 milions d'euros a l'adquisició de pisos provinents d'execucions hipotecàries i la constitució de la Taula del Ter, un òrgan col·legiat que persegueix el compromís de reduir gaire bé a la meitat les derivacions d'aigua del riu cap a Barcelona.
Pel que fa al primer punt, Calvet ha indicat que hi ha "molt a fer" al litoral, i que la Generalitat "necessita recursos" per aconseguir-ho.
"Necessitem aixecar recursos per impulsar mesures que protegeixin el litoral del nostre país", ha apuntat el conseller de Territori.
Hi ha 70 municipis costaners a Catalunya, en els quals hi ha 596 trams de platges, 260 dels quals són naturals i, la resta, urbans.

Response: Elsa Artadi ha explicat que l'ultimàtum de Torra a Sánchez està relacionat amb els pressupostos generals de l'Estat. Ha criticat la manca d'ofertes per part del govern espanyol per aconseguir el suport independentista, i ha lamentat les males relacions entre alguns departaments i ministeris espanyols. S'ha mostrat confiada a arribar a acords amb la CUP, malgrat el seu desmarcatge.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
Un ple, minuts abans de saltar.
Foto: Estefania Escolà
Tothom qui vulgui pot fer de ple a la Patum de Berga?
No i sí.
Cada any, pels volts de la Patum, ressorgeix un viu debat sobre si tal persona no ha pogut fer mai saltar a plaça i demanar-ho insistentment, si tal altre ho ha aconseguit a la primera...
La situació genera tensions tant entre el conjunt de patumaires com entre els propis membres de la comparsa, entre la suposada gent afectada...
El gerent del Patronat Municipal de la Patum, Albert Rumbo, aclareix a NacióLaFlama.cat : "Hi ha 400 salts de plens, 200 el dijous i 200 el diumenge.
Ni un més, ni un menys.
Per tant, són números tancats, hi ha els que hi ha, i sí que és cert que té la seva dificultat aconseguir fer de ple, però no és una cosa impossible."
Els titulars dels salts de plens són els propis membres de la comparsa, la plantilla, conformada per un total de 22 berguedans.
Cadascun d'ells té quinze salts en propietat -vuit per un dia i set per l'altre-, és a dir, un total de 330.
Els 70 restants els gestiona l'ajuntament.
"Cadascun dels membres de la comparsa, aquella gent que perd hores i hores perquè tot funcioni correctament, gestiona com vol els salts que li pertoquen", explica Rumbo.
"De fet, passa a tot arreu, que els membres d'una colla siguin els qui ballin a plaça, no?
No ballaràs pas els gegants de Tarragona per Santa Tecla si no ets de la colla!", s'exclama.
Tot amb tot, cadascun dels 22 integrants de la comparsa acostuma a reservar-se només un o dos salts, i reparteix els 13 o 14 restants entre amics i coneguts.
"Aconseguir un d'aquests salts no és la cosa més fàcil del món, però hi ha gent que ha buscat camins i els ha trobat.
És evident que no pots anar el dia abans i dir-los que vols saltar, s'ha de fer amb temps.
Però hi ha força gent que s'ha mogut i ho ha trobat, i hi ha molta gent de fora de Berga que salta amb un certa assiduïtat", concreta.
I, tot i que la comparsa de plens podria semblar la més llaminera per a qui no és membre de cap colla, exposa: "Els plens generen una certa moguda, però no és res que no passi amb d'altres comparses...
També hi ha qui, sense ser de cap colla, ha intentat saltar amb els Turcs i Cavallets, o portar la Guita, o fins i tot ballar l'Àliga, i ho ha aconseguit."
Qui pot ser membre de la colla?
Cadascuna de les comparses de la Patum té el seu propi reglament de funcionament intern.
Concretament, el dels plens estableix que, quan algun dels 22 membres vol deixar la colla, pot cedir el seu lloc al seu fill o nét.
Si no, el conjunt de la colla també pot decidir atorgar la plaça a algun dels ajudants de la comparsa.
Ja sigui per successió o per cooptació, els 22 berguedans que formen part de la comparsa són els titulars dels salts, i són els qui decideixen si regalen i a qui regalen el privilegi de participar de la festa de Corpus berguedana des del moll de l'os.
Des del 2008, el patronat porta un registre de tota la gent que participa a la Patum, ja sigui com a membre d'una de les comparses, ja sigui col·laborant-hi desinteressadament, ja sigui simplement saltant com a ple o amb alguna altra comparsa.
I, en base a aquestes dades, Rumbo sosté que la rotació de protagonistes a la plaça de Sant Pere és prou notable.
I, si a algú no li convenç aquest sistema, també pot provar sort amb la CUP, que sorteja els salts que pertoquen als seus regidors , acaba apuntant el gerent del patronat.
Tot un ventall de possibilitats, doncs, per revestir-se de vidalba.
Un dels plens, entrant a la plaça de Sant Pere plena de gom a gom.
Foto: Joan Parera/NacióLaFlama.cat.

Response: La Patum de Berga té 400 salts de plens i 70 són gestionats per l'Ajuntament. La comparsa de plens té el seu propi reglament de funcionament intern i decideix qui en pot ser membre i qui pot rebre els salts en propietat. El Patronat Municipal de la Patum porta un registre de tots els participants.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
El Circuit Cultural Valencià integra ja 69 poblacions de tot el País Valencià i dues universitats –la d’Alacant i Jaume I de Castelló- i ha augmentat el seu pressupost d’un 163% des de 2015.
Entre els nous membres que s’hi han adherit hi ha Ontinyent, que ha participat aquest dilluns per primera volta en la reunió ordinària d’aquesta xarxa cultural, celebrada a la Casa de la Cultura de l’Alcúdia, que enguany celebra el 30 aniversari.
Es tracta d’una sessió de treball que es fa cada sis mesos en alguna de les poblacions pertanyents al circuit, a la qual han assistit en representació de Cultura de la Generalitat el secretari autonòmic Albert Girona; el director general de l’IVC, Abel Guarinos; i els nous directors adjunts de l’Institut Valencià de Cultura (IVC), Marga Landete, de Música i Cultura Popular, José Luis Moreno d’Audiovisuals i Cinematografia i Roberto García, d’Arts Escèniques.
Els altres membres nous que hi ha acudit per primera vegada són la Universitat d’Alacant i Corbera, Morella, Petrer i Xest.
Si el 2015 hi pertanyien 46 municipis, en el 2016 van arribar als 63, fins arribar a la xifra actual de 69 municipis i dues universitats que s’han adscrit per ara durant 2017.
El pressupost destinat al Circuit Cultural Valencià ha augmentat d’un 163 % des de 2015, passant dels 475.000 euros en 2.015 a 1.250.000 euros del pressupost de 2017.
El director general de l’IVC, Abel Guarinos, ha manifestat ‘la gran satisfacció que és que el projecte del Circuit Cultural Valencià vaja recollint cultura per les comarques i que en poc temps haja obtingut grans resultats.
Volem, a més, ampliar progressivament la xarxa de poblacions que formen part d’aquestes programacions conjuntes que realitzem des de Cultura de la Generalitat amb les localitats valencianes’.
Per la seua banda, el secretari autonòmic, Albert Girona, ha destacat que s’està fomentant ‘la incorporació de més i més municipis al Circuit per programar cultura d’una manera interinstitucional i descentralitzada, tal com marca el pla estratègic cultural “Fes Cultura” i així complir l’objectiu de cohesionar, democratitzar i aproximar la cultura als valencians i valencianes mitjançant programacions atractives als seus municipis’.
Programació professional i cofinançada
La incorporació al Circuit permet als municipis d’acollir-se a una àmplia oferta de programació professional i cofinançada, sempre que disposen d’un gestor o programador cultural que s’encarregue de les tasques de programació, difusió i tramitació.
A més, també han de disposar d’un pressupost mínim per assumir els costos derivats de la programació, entre els quals figura l’assumpció de la meitat dels caixets que formen part del conveni de col·laboració.
El Circuit facilita als ajuntaments d’acollir-se a cinc tipus de modalitats per accedir a les programacions corresponents.
Així, la modalitat de teatre, dansa i circ es divideix en dues que permeten la programació d’un mínim de deu espectacles en el cas de la modalitat A i un mínim de sis espectacles a la de la modalitat B, mentre que la modalitat de lírica facilita la programació d’un mínim de dos espectacles de sarsuela o òpera en format escènic i representada per companyies professionals valencianes.
En el cas de la modalitat de música, que es va incorporar el 2016, permet d’acollir una programació d’un mínim de cinc concerts de grups professionals valencians en els quals, com a mínim, hi figurarà un grup que cante en valencià.
Per la seua banda, la modalitat de cinema i audiovisual garanteix l’accés a una programació d’un mínim de dues sessions de curtmetratges valencians del catàleg que ofereix l’IVC.
La presència al Circuit permet de compartir els costos dels concerts de música, mentre que en el cas dels curtmetratges, els consistoris adherits hauran d’assumir els costos de reproducció o d’autor i, en cas de sol·licitar-los, el cost del viatge del director o intèrprets de la projecció per facilitar la seua participació en la presentació de l’audiovisual i el col·loqui posterior.

Response: El Circuit Cultural Valencià ja inclou 69 pobles de tot el País Valencià i dues universitats, amb un pressupost que ha augmentat un 163 %. Els nous membres que s'han afegit són Ontinyent, la Universitat d'Alacant, Corbera, Morella, Petrer i Xest. El Circuit ofereix una programació professional i cofinançada, amb cinc modalitats que van des del teatre fins a la música.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
La xarxa d’escoles de La Bressola, que ofereix una escolarització en català a la Catalunya Nord, creu que l’actual falta d’espais els impedeix de créixer.
La directora general, Eva Bertrana, ha assegurat que si bé ara han arribat als 1.000 matriculats, ‘aquesta xifra s’hagués pogut duplicar’ si al llarg de la història d’aquesta escola haguessin tingut les instal·lacions que requerien.
Bertrana ha apuntat a la falta d’entesa amb les administracions locals com a principal factor.
De fet, la directora ha detallat que a finals dels anys 70 es podia obrir un centre educatiu en un local que no fos ‘purament escolar’, però actualment les noves normatives de seguretat impedeixen aquesta situació.
Això fa que la majoria d’ajuntaments no disposin d’instal·lacions aptes per a l’obertura de nous centres.
Actualment, La Bressola ha aconseguit arribar a la ‘fita’ dels 1.000 alumnes matriculats.
De tota manera, la directora general dels centres, Eva Bertrana, ha dit que ‘aquesta xifra s’hagués pogut duplicar’ si les administracions haguessin cedit els locals que La Bressola necessitava.
Bertrana ha assegurat que ‘any rere any’ han de refusar noves inscripcions perquè les aules ja estan plenes i no hi ha cabuda per a nous alumnes.
Davant d’aquesta necessitat, La Bressola ha anat demanant nous espais a les administracions locals, que són les competents en aquest àmbit.
Les negociacions, però, no sempre arriben a bon port i això els ha impedit que avui dia La Bressola estigui ‘festejant els 2.000 alumnes’.
La direcció general assegura que es conformen amb escoles en barracons perquè ‘l’escola no és les parets que la formen, sinó qui la fa’, detalla Bertrana.
Així i tot, les normatives de seguretat els impedeixen obrir nous centres en locals que no són ‘purament escolars’ tal com passava ‘a finals del 70’, quan va engegar la iniciativa educativa a la Catalunya Nord.
La directora ha assegurat que estan ‘en negociacions’ amb diversos municipis per obrir nous centres, però ha lamentat que mentre ‘no es concreten les mesures, perdem mainada i locutors del català’.
A més, Eva Bertrana ha reblat que precisament això va en contra dels principis de La Bressola, ja que ‘l’objectiu no és refusar nins, sinó eixamplar al màxim la base’.
L’educació secundària és prioritària
Un dels problemes que preveu patir a curt termini La Bressola és amb les matrícules del col·legi –l’edifici on els alumnes estudien la secundària obligatòria segons el sistema educatiu francès – perquè ‘s’ha quedat petit’.
Bertrana indica que volen ‘desdoblar’ aquest centre per tal de donar resposta a totes les sol·licituds actuals per seguir estudiant la secundària en català.
En cas en què aquest nou centre no es pugui aconseguir aviat, afirma que de cara a l’any que ve hauran de refusar matrícules de nens que han estudiat ‘tota la seva vida’ a La Bressola.
En segon terme, la Bressola també es plantegen la ‘creació d’un liceu’ per tal que els alumnes puguin estudiar el batxillerat francès en català i d’aquesta manera ‘tancar el cicle’ abans no vagin a la facultat.
L’espina del centre a Vallespir
Per altra banda, la directora general assegura que en molts casos l’entesa amb les administracions locals no es produeix perquè els municipis no tenen equipaments per les necessitats de l’escola o no poden afrontar la despesa en personal i material que suposa.
El que sí que lamenta Bertrana és que en 40 anys no hagin pogut obrir cap escola en català al Vallespir, perquè ‘és una de les comarques que més ha preservat el català’ i per això s’ha convertit en una ‘espina clavada’ per a la direcció.
La Bressola: una escola moderna, vertical i en català
El model d’escolarització de La Bressola pretén ser modern i vertical, ja que les classes estan formades per nens de diferents edats en què uns s’ajuden als altres a consolidar tot el coneixement adquirit.
Segons expliquen des de la mateixa escola, aquest és un model d’èxit, ja que per comunicar-se els nens utilitzen el català.
Això comporta que comencin a socialitzar-se en aquesta llengua i obrin la porta a seguir utilitzant el català fora de les aules, una situació insòlita per l’alta imposició del francès.

Response: La Bressola es veu limitada per la manca d'espais per créixer. La directora destaca la falta d'entesa amb les administracions com a principal factor. Malgrat arribar als 1000 alumnes, hauria pogut assumir-ne el doble, si haguessin disposat dels espais necessaris. Ha anat demanant nous espais, però les negociacions no sempre han anat bé.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
El teixit pulmonar de pacients que van patir la Covid-19 de forma greu mostra una bona recuperació en la majoria dels casos.
Així ho va revelar un estudi realitzat pel centre mèdic universitari de Radboud que ara s'ha publicat a la revista Clinical Infectious Diseases.
Una conclusió cridanera d'aquesta investigació és que el grup que va ser derivat per un metge de capçalera no es va recuperar tan bé com els pacients que van ingressar a la Unitat de Cures Intensives (UCI) de l'hospital.
L'estudi, dirigit pel pneumòleg Bram van den Borst, va incloure a 124 pacients que s'havien recuperat d'infeccions agudes per Covid-19.
Van visitar la clínica de cures posteriors de coronavirus del centre mèdic de la universitat de Radboud, als Països Baixos.
Els pacients van ser examinats per tomografia computeritzada i una prova de funció pulmonar, entre altres anàlisis.
Després de tres mesos, els investigadors van fer un balanç, que va revelar que el teixit pulmonar dels pacients s'estava recuperant bé.
El dany residual en el teixit pulmonar va ser generalment limitat i s'observa amb més freqüència en pacients que van ser tractats a l'UCI.
Les queixes més comunes després de tres mesos són fatiga, dificultat per respirar i dolors de pit.
Moltes persones també experimenten limitacions en la seva vida diària, així com una qualitat de vida disminuïda.
L'investigador principal i pneumòleg Bram van den Borst explica: "Els patrons que veiem en aquests pacients mostren similituds amb la recuperació després d'una pneumònia aguda o síndrome de dificultat respiratòria aguda (SDRA), en el qual s'acumula líquid en els pulmons durant molt de temps.
És encoratjador veure que els pulmons després de les infeccions per Covid-19 exhibeixen aquest nivell de recuperació", postil·la.
Els pacients es van dividir en tres categories per a l'estudi: un grup amb pacients que van ingressar a l'UCI, un grup de pacients que van ingressar en una sala d'infermeria a l'hospital i, finalment, un grup amb pacients que van poder quedar-se a casa, però van experimentar símptomes persistents que finalment van justificar una remissió del seu metge de capçalera.
L'estudi va avaluar com els va anar als pacients després de tres mesos i va revelar que els pacients que van ser remesos a la clínica de posttractament pel seu metge de capçalera van mostrar la pitjor recuperació en el període següent.
Per descomptat, aquest últim grup de pacients va ser derivat a causa de la persistència dels símptomes.
"No obstant això, sembla que hi ha un subgrup clar de pacients que inicialment van experimentar símptomes lleus de Covid-19 i després van seguir experimentant queixes i limitacions persistents a llarg termini --explica Bram van den Borst--.
El més sorprenent és que amb prou feines trobem anomalies en els pulmons d'aquests pacients.
Atesa la varietat i gravetat de les queixes i la mida plausible d'aquest subgrup, hi ha una necessitat urgent de realitzar més investigacions sobre les explicacions i les opcions de tractament".
El centre mèdic de la universitat de Radboud va establir la clínica de cures posteriors de coronavirus en la ubicació de Dekkerswald com a reacció a un augment observat en els senyals que una quantitat substancial de pacients amb Covid-19 experimentaven queixes a llarg termini, que anaven des de tos, fatiga i dificultat per respirar fins ansietat i limitacions físiques.
Altres notícies que et poden interessar
coronavirus
Oriol Mitjà explica per què un test d'antígens dona positiu dues setmanes després del contagi
La variant òmicron és un dels elements que provoquen aquest fenomen
coronavirus
Quins són els símptomes de l'òmicron sigil·losa
El subllinatge, sorgit a l'Índia, ja s'ha detectat a Dinamarca i al Regne Unit
coronavirus
Per què algunes persones no es contagien de Covid?
Els experts apunten a una immunitat natural derivada de la genètica
coronavirus
La UE canvia les normes per viatjar: dependrà de la vacunació
La incidència per països ja no condicionarà els requisits d'entrada
coronavirus
És hora de tractar la Covid com una grip?
La situació epidemiològica apunta a emprendre el camí cap a l'endèmia, però els experts demanen prudència i no confiar-se: "La incertesa és massa alta per fer aquest pas tan gran"

Response: Un estudi de Radboud mostra que la majoria dels pacients amb covid-19 greu recuperen bé el teixit pulmonar. Els pacients derivats per metges de capçalera tenen una pitjor recuperació. Els símptomes més comuns després de tres mesos són fatiga, dificultat per respirar i dolors de pit. Els pacients que experimenten símptomes a llarg termini requereixen més investigació.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
Combatre el discurs homofòbia amb les seves mateixes armes.
Aquest és l'objectiu que s'ha marcat l'Ajuntament de Sant Boi de Llobregat per contrarestar els "missatges d'odi", que segons el consistori, han difós campanyes com la de l'associació ultraconservadora Hazte Oír.
L'alcaldessa de la ciutat, Lluïsa Moret, ha presentat aquest matí un autobús contra l'homofòbia que pretén "posar en qüestió el sistema ideològic patriarcal que ens ha imposat només una identitat de gènere".
Davant una de les parades de bus del municipi, Moret ha lluït el triple missatge de la campanya, que "utilitza imatges provocadores i valentes per fomentar la reflexió entre els ciutadans".
Els promotors de la iniciativa, de la cooperativa Apòstrof, han agafat tres frases fetes per "donar-los un nou sentit que les alliberi de les seves connotacions habituals", segons l'alcaldessa.
Són "carn o peix", "pit o cuixa" i "blau o rosa"; tres comentaris "binaris, de blanc o negre, que no reflecteixen la ciutat amb tots els colors que nosaltres defensem", en paraules de Moret.
Un dels busos urbans de Sant Boi ha incorporat els tres missatges a la carrosseria.
L'Ajuntament ha col·locat tres vinils repartits entre els laterals del vehicle i la part del darrere.
"Quan planificàvem la campanya pensàvem quines eren les millors eines per fer-la córrer i vam entendre que els autobusos eren un bon instrument per projectar un determinat missatge", ha apuntat l'alcaldessa.
Només un dels deu autocars urbans de la ciutat llueix els cartells, però des de l'Ajuntament asseguren que "serà molt visible perquè volta molt".
Per una banda, la difusió, a través del bus urbà, dels tres missatges dissenyats i, de l'altra, l'elaboració d'un pla local que revisi els protocols d'atenció de l'administració "per incloure la perspectiva del col·lectiu LGTBI".
Aquesta segona part de la iniciativa també contempla una fase de diagnòstic per analitzar, a través d'una enquesta, l'opinió que tenen els veïns de Sant Boi de Llobregat sobre la situació de les persones lesbianes, gais, transexuals, bisexuals i intersexuals.
Una campanya que "ve de lluny"
Moret ha assegurat que la campanya no és una "resposta directa" al missatge transfòbic que va posar en circulació, també a través d'un autocar, l'associació Hazte Oír.
El missatge del grup ultraconservador va generar una gran controvèrsia i va obligar l'entitat a traslladar el vehicle a Nova York.
L'alcaldessa explica que l'objectiu de la campanya de Sant Boi és "fer voltar uns eslògans que no generin ni odi ni discriminació, sinó igualtat", però insisteix que la van començar a planificar tres mesos enrere, abans de la polèmica oberta per Hazte Oír.
L'objectiu del consistori és "construir una ciutat amb tots els colors de la diversitat i lliure de LGTBfòbia", en paraules de l'alcaldessa, que ha reconegut la seva "satisfacció" per ser el primer ajuntament de Catalunya que posa en marxa una iniciativa d'aquestes característiques.
La campanya es desenvoluparà al llarg de tot el mes d'abril i els resultats de l'enquesta es començaran a recollir abans de l'estiu.
La fita de Moret és tenir a punt el pla local abans d'acabar l'any.
Els passatgers, escèptics
Entre els passatgers i els usuaris del transport públic de Sant Boi es respirava un cert escepticisme.
Just al costat d'on tenia lloc la presentació de l'autocar hi ha el bar de l'estació de tren, un local molt concorregut a primera hora del matí.
Alguns dels clients no acaben d'entendre què s'estava donant a conèixer i d'altres preguntaven als mitjans de comunicació si per allà hi havia de passar Mariano Rajoy, que aquest cap de setmana va assistir al congrés del PP català i que demà torna a Barcelona.
"Això em sembla una tonteria més d'aquestes que fan els polítics", deixava anar, entre molest i encuriosit, un dels vianants que s'ha acostat a les càmeres per veure què generava tanta expectació.
Però les cares de sorpresa més sinceres les han lluït els passatgers de l'autobús, que ni tan sols s'havien fixat en el missatge de la campanya.
"Però si em pensava que era un anunci de pollastres!", s'excusava una de les usuàries que baixaven del vehicle, en referència al vinil amb l'eslògan "Pit o cuixa", que va acompanyat de la fotografia de dues gallines.
El temps per captar imatges del vehicle i les sensacions dels passatgers ha estat molt limitat.
L'autobús estava en ruta i s'ha parat davant dels periodistes només durant un minut.
"No poden fer esperar els veïns", s'excusava l'alcaldessa davant la mirada desesperada de càmeres i fotògrafs.
La vintena de periodistes s'ha dissipat tan ràpid com el bus, que ha fet acte de presència a la concorreguda roda de premsa amb un pit stop de tot just 60 segons.

Response: L'Ajuntament de Sant Boi de Llobregat ha presentat un autobús per combatre l'homofòbia. La cooperativa Apòstrof ha agafat tres frases fetes per "donar-los un nou sentit que les alliberi de les seves connotacions habituals". Aquesta campanya es vol utilitzar com a eina per a la lluita contra els "missatges d'odi" i posar en qüestió el sistema ideològic patriarcal.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
'La filla esborrada' de la vallenca Margarida Aritzeta ha estat un dels títols locals més venuts a Tarragona en un Sant Jordi en el qual les vendes han estat força repartides.
A la capital de la demarcació 'Reencarnacions miserables' d'Olga Xirinacs ha estat també un dels més sol·licitats, així com un recull de fotografies 'Revolució i Guerra Civil a Tarragona', amb imatges, algunes d'elles inèdites, d'Hermenegild Vallvé.
A Reus, a més d'Aritzeta, 'El retorn de l'Àngela', de la reusenca Maria Lluïsa Amorós, ha estat el títol local més exitós.
Com ja ha passat en anys anteriors, a les Terres de l'Ebre la xertolina Francesca Aliern, aquest any amb 'Negre Estalzí', ha estat una de les autores locals amb més èxit.
També s'ha venut bé 'Tortosa 1936-1939' de Ramon Miravall.
Acompanyats d'un dia assolellat i d'una temperatura suau, la Rambla Nova s'ha omplert de gom a gom a partir de les onze del matí fins al migdia i a la tarda es tornava a omplir a partir de dos quarts de sis.
Així, el president del Gremi de Llibreters de Tarragona, Josep 'Pitu' Rovira, ha explicat a l'ACN que la sensació és que l'afluència de gent ha estat "extraordinària" i que ha estat plena tot i ser un diumenge.
"Hi havia el dubte si, per ser diumenge, seria un Sant Jordi més tranquil o no, i de moment sembla un Sant Jordi normal", ha explicat Rovira, que assenyala que si es compara amb la diada d'ara fa dos anys, quan va caure amb divendres, sembla que porta la mateixa dinàmica.
Entre els autors locals més venuts a Tarragona destaca 'La filla esborrada', de Margarida Aritzeta, que relata la història d'amor entre una jove i un maqui durant la postguerra i que ja estava a totes les travesses per formar part del llistat dels més sol·licitats.
D'altra banda, el títol que recull les imatges, algunes de les quals inèdites, d'Hermenegild Vallvé s'ha venut amb rapidesa, amb l'anècdota que els exemplars van arribar just dissabte a les llibreries.
Un cop més, Olga Xirinacs ha estat també entre les autores més venudes de la ciutat.
Amb tot, Rovira assenyala que, tot plegat, són percepcions i que les dades oficials no les tindran fins d'aquí a uns dies.
"Potser després la cosa canviarà", reconeix.
Encara en clau local, ha destacat també 'Un regal per al Führer', de Francesc Valls-Calçada.
En termes generals, el títol més venut a la demarcació ha estat, com a tot Catalunya, 'Nosaltres dos', de Xavier Bosch; seguit dels relats d'Òscar Andreu amb 'Com es bull una granota' i la novel·la de Rafel Nadal 'La senyora Stendhal'.
En castellà, els que han tingut més sortida a Tarragona han estat 'Tierra de Campos', de David Trueba; 'Todo esto te daré', de Dolores Redondo i 'El laberinto de los espíritus', de Carlos Ruiz Zafón.
'El retorn de l'Àngela', de Maria Lluïsa Amorós, protagonista a Reus
A la capital del Baix Camp, 'El retorn de l'Àngela', de la reusenca Maria Lluïsa Amorós, ha estat el títol local més exitós, segons ha destacat el gerent de la Llibreria Galatea, Joan Peña.
'La filla esborrada', de la vallenca Margarida Aritzeta, també s'ha situat entre els més demanats d'entre els autors del territori.
En l'àmbit català, Xavier Bosch, Sílvia Soler, Pilar Rahola, Jaume Cabré, Jordi Basté i Albert Espinosa s'han venut a un bon ritme.
A Reus, la diada de Sant Jordi també s'ha viscut de forma multitudinària i festiva, amb epicentre a la plaça del Mercadal.
Francesca Aliern i Ramon Miravall, un èxit a l'Ebre
A les Terres de l'Ebre, la xertolina Francesca Aliern, enguany amb 'Negre Estalzí', s'ha tornat a situar al capdamunt del rànquing de vendes aquest Sant Jordi.
Segons Rosa Cubeles, de la llibreria La 2 de Viladrich de Tortosa, també han destacat el roquetenc Ramon Miravall amb 'Tortosa 1936-1939' i la tortosina Montserrat Boldú amb la proposta infantil 'El gripau Estanislau'.
Altres publicacions destacades d'autors ebrencs han estat 'Sense Cadàver', de la periodista Fàtima Llambrich; 'La vida darrere de l'aparador', de Jesús Maria Tibau; 'Li deien Lola', de Pilar Romera, i el recull fotogràfic 'Terres de l'Ebre i Matarranya', de Vicent Pellicer.
Pel que fa a les vendes, la responsable de la llibreria tortosina ha destacat l'elevada afluència de persones que hi ha hagut durant tot el matí, malgrat que aquest dissabte ja van registrar una gran activitat.
"Ahir va ser una prèvia molt forta i pensàvem que estaria més repartit, però avui ha sigut desbordant i, entre les deu i les dotze, un col·lapse.
Hi ha hagut molt d'ambient, molta gent i s'han acabat molts títols", ha indicat Cubeles.
Pel que fa a les novetats d'autors de fora del territori, Xavier Bosch, Pilar Rahola, Rafel Nadal, Jaume Cabré i Sílvia Soler se situen entre els més venuts en llengua catalana a les Terres de l'Ebre, mentre que Fernando Aramburu, Javier Cercas i Carlos Ruiz Zafón encapçalen el rànquing de vendes en llengua castellana.

Response: El diumenge de Sant Jordi a Tarragona va ser molt exitós, amb moltes vendes repartides entre diversos títols locals. Les vendes van ser "extraordinàries", segons el president del Gremi de Llibreters de Tarragona. El títol més venut a Catalunya va ser "Nosaltres dos", de Xavier Bosch. En castellà, "Tierra de Campos", de David Trueba.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
Els consellers Josep Rull i Jordi Turull han presentat sengles recursos d’apel·lació a l’Audiència espanyola contra l’ordre de presó incondicional dictada per la jutgessa de l’Audiència espanyola Carmen Lamela.
Per a argumentar que no hi ha risc de reiteració ni d’ocultació de proves, la defensa de tots dos, que és en mans de l’advocat Jordi Pina, argumenta: ‘Els querellats actualment no tenen cap càrrec en el govern de la Generalitat.
I això és així perquè, fins i tot discrepant-ne, han acceptat l’aplicació de l’article 155 de la constitució per part del govern espanyol.’
Concreten que ‘el risc de reiteració delictiva és avui completament nul’.
I afegeixen: ‘Fixeu-vos, en primer lloc, que tots els querellats, fins i tot discrepant políticament del contingut i la legitimitat, han acatat expressament les mesures decretades a l’empara de l’article 155 de la constitució sense haver fet ni promogut cap mena de resistència a l’aplicació.’
Diuen també que ho demostra el fet que, ‘després de l’aplicació de l’article 155 ja no s’ha adoptat cap acord ni dictat cap disposició de cap classe ni per part del govern, que es va reunir en acabar la sessió parlamentària del 27 d’octubre sense adoptar cap acord, ni tampoc cap ordre per part de cap dels consellers destituïts’.
Arguments de l’apel·lació
Els dos recursos recorden que la presó provisional és considerada com una mesura excepcional i destaquen que l’Audiència espanyola no és l’òrgan competent per a jutjar aquest cas.
A més, al·leguen que s’ha vulnerat d’una manera ‘gravíssima’ el seu dret a la defensa perquè la jutgessa no va deixar prou temps per a preparar les declaracions i perquè les acusacions es basen en part en documents que ni tan sols són objecte d’investigació en aquest procés.
‘L’adopció de la presó provisional per al nostre representat s’ha produït amb una clara vulneració dels drets de defensa i de disposar d’un procés just amb totes les garanties’ perquè hi ha hagut ‘una palmària indefensió cap a l’investigat’, sostenen les defenses.
També recorden que s’ha vulnerat l’article 6.3 del Conveni Europeu dels Drets Humans i el 14.3 del Pacte Internacional dels Drets Civils i Polítics.
A més, les defenses sostenen que no es compleix cap dels requisits necessaris per a dictar presó incondicional.
No hi ha risc de fugida, addueixen, perquè tots dos tenen arrelament personal i familiar a l’estat espanyol i tenen famílies a càrrec, com tampoc risc d’ocultació ni de destrucció de proves, perquè els departaments que governaven són ara sota la direcció del govern espanyol i perquè tots els expedients administratius són a disposició de la justícia.
Tampoc no hi ha risc de reiteració delictiva, segons la defensa: ‘Després de l’aplicació de l’article 155 de la constitució espanyola cap dels querellats no ha optat per oferir ni promoure resistència al nou escenari.’
Per contra, han anunciat ‘el seu propòsit de concórrer a les urnes’.
‘No hi ha voluntat, ni risc, de reiteració delictiva, sinó el compromís de mantenir les legítimes aspiracions polítiques en el marc de la confrontació democràtica electoral, amb ple respecte al pluralisme polític que ha de regir la convocatòria electoral’.
En aquest sentit, reiteren que no es pot atribuir als membres del govern haver comès un delicte de rebel·lió ni de sedició, perquè tots dos requereixen que existeixi un alçament ‘violent’, tal com va voler estipular el poder legislador quan va reformar el codi penal.
‘En cap lloc de l’extens relat fàctic de la interlocutòria no es descriu cap fet que pugui ser constitutiu d’alçament violent o públic que exigeix el tipus penal analitzat’, diuen.
Segons la defensa, tampoc no hi ha elements que permetin de sustentar una acusació de malversació adduint la signatura de l’acord marc per a l’adquisició d’urnes, perquè aquest acord no es va arribar a complir i perquè, en tot cas, aquesta qüestió és sota investigació del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya
Les defenses es queixen també que la jutgessa Lamela no individualitzés els comportaments de cada conseller en la seva interlocutòria i que els acusés globalment de voler impulsar el procés sobiranista, quan això, precisament ‘no constitueix cap delicte’.

Response: Rull i Turull han presentat recursos d'apel·lació a l'Audiència espanyola contra la presó provisional. Argumenten que no hi ha risc de reiteració ni d'ocultació de proves, ja que no ocupen càrrecs al govern i han acatat l'article 155 de la Constitució espanyola. Les defenses afirmen que no se'ls pot atribuir un delicte de rebel·lió o sedició.


Instruction: Fes un resum curt del següent text.

Context:
VilaWeb ha demanat a diverses personalitats independentistes què cal fer, després d’haver constatat la divisió que hi ha dins el govern de Catalunya, tal com es va veure al parlament.
Aquesta sèrie especial vol ser una contribució al debat que, sens dubte, cal fer entre tots en un moment tan delicat com el present.
Al final de la sèrie, publicarem una selecció dels comentaris que ens hagin enviat els nostres subscriptors.
Parlem amb Dolors Sabater, ex-batllessa de Badalona i candidata electa de Badalona Valenta.
—L’independentisme s’ha dividit en dos blocs?
Quin significat té això si penseu que sí?
—No, l’independentisme és plural i transversal ideològicament, i això és una de les seves fortaleses; una altra cosa és que els partits polítics que representen aquesta pluralitat independentista tinguin estratègies diferents, proposin tàctiques contraposades i s’enfrontin amb una òptica partidista, sovint de manera molt lamentable.
Això causa dolor i molta desorientació, desànim i sensació de feblesa entre la gent convençuda, que persisteix mobilitzada i disposada.
La gent és plural i diversa, i lluita i col·labora en espais conjunts votant diferent, perquè al carrer, a les lluites compartides, la gent és transversal i pateix per aquesta manca de rumb i sobretot per la manca d’empatia o sensació de fer-se la traveta per partidisme.
Que no hi hagi una estratègia compartida àmpliament i que no es proposi unitat d’acció divideix el conjunt de la població sobiranista, sí, la divideix en la manera de viure-ho, en la manera d’encarar el malestar, en el fet de dominar l’optimisme o el pessimisme, l’entusiasme o el desencís.
—Què cal fer per tornar a agafar la direcció del procés i deixar d’anar a remolc de la repressió de l’estat espanyol?
—Cal afegir a la lluita antirepressiva la construcció de la República, des de baix, fer visible quines millores significa per a la vida quotidiana de la majoria viure en una república catalana i no en un regne borbònic.
Construir alternativa.
En el terreny antirepressiu, cal augmentar el to i la dimensió de la denúncia pública, i el de l’acció per contrarestar la repressió.
La causa antirepressiva ha d’anar molt més enllà de l’independentisme, cal enfortir xarxes de suport a tot l’estat i en l’àmbit internacional.
Perquè la persecució policial i jurídica contra la llibertat de pensament i acció política, contra la llibertat d’expressió i contra el dret de protesta són una vulneració de drets humans d’una magnitud inacceptable en una societat democràtica.
D’una altra banda, cal combatre la criminalització expressa que s’ha fet de l’independentisme, que ha arrelat en moltes persones que són víctimes d’una manipulació informativa constant.
Cal introduir elements a partir de l’emocionalitat, humanitzant el conflicte.
Però l’independentisme no es pot encallar en l’acció antirepressiva, i ha d’articular la proposta, concretar les millores que duria a la vida diària de les veïnes i els veïns viure en una república catalana.
Cal donar valor al sobiranisme i totes les sobiranies per si mateixes, pel que impliquen d’alliberament.
Cal avançar en el debat del procés constituent.
I sobretot cal fer república en les accions que milloren la vida de les persones, en la sanitat, les polítiques d’habitatge, en l’educació, en la seguretat.
Que es noti amb fets quina és la diferència entre viure en un regne monàrquic i viure en una república.
—Expliqueu una mesura urgent que proposaríeu al govern, als partits, a les associacions o a la gent, per reactivar el procés d’independència.
—Al govern li proposaria de prendre decisions republicanes valentes i significatives, que demostrin que tenir un país propi també significa tenir un estil propi que millora la vida de la majoria.
Seria un canvi amb un gran impacte social d’abast nacional i internacional.
I no cal esperar per a fer-ho.
Als partits i a les associacions els proposaria una única mesura: establir espais de treball conjunt que permetin d’acordar una estratègia compartida, unitària, i mecanismes de participació des de baix.
Que l’estratègia sigui compartida i unitària no significa que tothom hagi de fer exactament el mateix.
Prenguem exemple de la lluita del moviment antimilitarista d’objecció de consciència i insubmissió, una mobilització multitudinària des de la desobediència no violenta, articulada i coordinada a tot l’estat des de centenars de barris, pobles i ciutats, i des d’espais polítics i opcions personals ben diversos.
Sostinguda durant anys, fins a la victòria (amb relació al servei militar obligatori).
Saber per què fem les coses, quins són els objectius i els passos, preveure situacions i respostes, preparar-se… És més eficaç i ajuda a acceptar els ritmes o fins i totes les tàctiques discrepants.

Response: Dolors Sabater argumenta que l'independentisme és plural i transversal ideològicament, i que els partits polítics que el representen tenen estratègies diferents. Cal construir una república des de baix, combatre la criminalització de l'independentisme i augmentar la denúncia pública de la repressió. Sabater suggereix al govern prendre decisions republicanes valentes i significatives, per demostrar que la independència millora la vida.