Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
El PSC s’ha enfortit als seus bastions metropolitans en les eleccions municipals.
Ha aconseguit majoria absoluta a l’Hospitalet de Llobregat, Santa Coloma de Gramenet, Cornellà de Llobregat, Granollers, Sant Boi de Llobregat, Viladecans, Gavà i Esplugues de Llobregat, i Jaume Collboni ha obtingut bons resultats a Barcelona, on ha s’ha convertit en tercera força amb vuit regidors.
Lleida ha estat la gran pedra a la sabata dels socialistes per la victòria d’ERC i, a Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros ha patit un desgast considerable.
Ha empatat amb ERC en regidors però ha guanyat en vots i només mantindrà l’alcaldia si el republicà Pau Ricomà no lidera un pacte alternatiu.
A tot Catalunya, el PSC s’ha mantingut com a segona força en vots (754.364, un 21,93%) i com a tercera en regidors (1.307).
La victòria del PSOE a l’estat espanyol el 28-A i l’arrelament territorial dels socialistes catalans, amb batlles amb caràcter propi en ciutats governades pel partit durant dècades, han ajudat la formació de Miquel Iceta a obtenir majoria absoluta en 54 municipis, i majoria relativa en 41 més.
Núria Marín es manté al capdavant de l’Hospitalet de Llobregat amb 14 dels 27 regidors.
La batllessa ha guanyat tres regidors i podrà governar sense la necessitat d’arribar a pactes amb l’oposició.
Són els mateixos regidors amb què Antoni Balmón ha segellat a Cornellà de Llobregat més de tres dècades de batlles socialistes.
Balmón també governarà ara amb la majoria absoluta que no va obtenir fa quatre anys.
Núria Parlon ha arrassat a Santa Coloma de Gramenet i és la batllessa socialista amb més regidors de Catalunya.
Parlon ha ampliat la majoria absoluta que ja hi tenia fins als 17 regidors (d’un total de 27), a una distància abismal amb la segona força, C’s, que en té quatre.
Igual que Parlon, Josep Mayoral ja tenia majoria absoluta a Granollers, i també l’ha ampliada.
En el seu cas, amb un regidor més.
A Sant Boi de Llobregat, els socialistes també es mantenen a l’alcaldia amb majoria absoluta.
Lluïsa Moret, que n’és la batllessa des del 2014, ha tornat a consolidar la seva posició a les urnes.
El mateix escenari s’ha repetit a Viladecans, on Carles Ruiz també ha eixamplat la majoria que ja hi tenia fins a l’absoluta.
El PSC hi governa des del 1983.
Tampoc hi haurà canvis a Gavà, on el PSC governa des del restabliment de la democràcia.
Raquel Sánchez repeteix com a batllessa amb una majoria absoluta d’onze regidors.
També ho fa Pilar Díaz a Esplugues de Llobregat, on tampoc hi ha hagut cap alcalde que no fos socialista des del 1979.
Díaz n’és la batllessa des del 2006.
A Rubí, Ana Maria Martínez podrà governar amb més comoditat que en l’anterior mandat.
La batllessa s’ha quedat a tres regidors de la majoria absoluta, amb deu.
Martínez va irrompre en la campanya electoral catalana perquè es va oposar a l’obertura d’un centre d’acollida per a menors estrangers no acompanyats, tot i el pacte a què havien arribat els partits perquè un tema tan sensible com aquest no fos utilitzat amb finalitats electorals.
A Sant Adrià de Besòs, Joan Callau ha ampliat igualment la majoria de sis a vuit regidors.
El socialista David Bote ha ampliat notablement la majoria a Mataró, vorejant l’absoluta, i podrà governar amb comoditat.
La socialista Marta Farrés podria ser la primera alcaldessa de Sabadell.
El PSC hi ha guanyat i ha duplicat els cinc regidors que va obtenir fa quatre anys, però només recuperarà l’alcaldia si no hi ha un pacte alternatiu.
Farrés té els mateixos regidors que la suma d’ERC i la Crida per Sabadell, les forces que s’havien repartit l’alcaldia durant l’anterior mandat, amb Juli Fernàndez i Maties Serracant, però necessitarien sumar-hi JxCat i Podem per arribar a la majoria absoluta.
A Castelldefels, Maria Asunción Miranda podria ser alcaldessa si es reedita un pacte perquè no governi el PP.
El PSC s’ha mantingut com a segona força.
El PSC també ha guanyat a Cerdanyola del Vallès amb nou regidors.
A Mollet del Vallès, on els socialistes catalans governen des del 1987, Josep Monràs ha obtingut deu regidors.
El PSC ha millorat els resultats a altres municipis metropolitans, tot i no ser primera força.
És el cas de Badalona, amb sis regidors.
També d’El Prat de Llobregat, on ha passat de quatre a set regidors, i es manté com a segona força darrere dels comuns.
En canvi, Alfredo Vega ha perdut la batllia de Terrassa a mans de Jordi Ballart, l’ex-batlle socialista que va estripar el carnet després de l’aplicació de l’article 155 i que ha liderat una candidatura pròpia.
Ballart ha acabat amb quatre dècades de batlles socialistes a Terrassa, tot i les esforços del PSC per consolidar-hi Vega.

Response: El PSC aconsegueix majoria absoluta a l’Hospitalet de Llobregat, Santa Coloma de Gramenet, Cornellà de Llobregat, entre molts altres.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
Com a membres del secretariat nacional de l’Assemblea Nacional Catalana, que s’ha de renovar dissabte vinent, quan cessarà el nostre mandat, ens veiem amb la necessitat i l’obligació d’expressar públicament el desconcert i el malestar que sentim per la confusió, els incompliments, l’obscurantisme i la manca de transparència que s’està produint en el procés electoral per escollir el nou secretariat nacional.
No entenem res del que passa.
No ho entén ningú.
D’entrada, no s’entén la presentació pública que, com un veritable equip electoral, van fer –dos dies abans de l’inici oficial de la campanya– un grup de 22 persones, a través d’un manifest a diversos mitjans.
No ho entenem, perquè van ser els socis de l’ANC qui van proposar i aprovar a la darrera assemblea general de Manresa que no volien equips de candidatures, considerant que podia afavorir un funcionament amb pràctiques partidistes.
I ens sap greu que aquest menyspreu a la voluntat dels nostres associats sorgeixi de qui ja són representants dels socis al secretariat (Agustí Alcoberro, Anna Pérez, Josep Sabaté, Liz Castro…) o de qui es postula per a ser-ne.
Tampoc no entenem, encara menys, els jocs de mans estranys que la junta electoral ha fet a l’hora d’impugnar dues candidatures i just l’endemà autoritzar-les, fent-ho públic i sense argumentar prou bé per què es decidia l’una cosa i després la contrària.
Ha estat una operació molt poc i molt mal explicada (hom suposa que la junta electoral ha aixecat acta de les seves deliberacions i decisions; els socis no tenen dret a conèixer-les?, són matèria reservada?) amb la qual s’ha aconseguit desvirtuar en gran manera el procés electoral i s’han creat situacions de desigualtat objectiva entre els candidats.
Aquestes actuacions, tan desafortunades, de la junta electoral han acabat convertint en suposades víctimes candidats que incomplien les normes exigides per a ser-ho i, alhora, s’ha aconseguit polaritzar entorn seu una notorietat i un debat mediàtic al qual no tenen accés el conjunt de candidats (no hi ha el risc que, algú, lícitament, pugui pensar en una estratègia preconcebuda?).
La resta s’han convertit en convidats de pedra, fortament condicionats i vigilats a no poder tenir cap altra actuació pública que en els actes de campanya, tret del cas d’un conegut ex-diputat i candidat a qui s’han tolerat aparicions mediàtiques.
No sembla casual que els tres candidats que han generat polèmica –i gran notorietat– siguin membres d’un equip que es vol presentar com a alternativa a la direcció actual, quan, en realitat, bona part exerceixen un gran poder al secretariat nacional i són els qui han afavorit el ‘perfil baix’ que ara denuncien, no fos cas que l’acció política de l’ANC molestés alguns partits.
L’enrariment del procés electoral és greu perquè ha desvirtuat completament el que hauria de ser un procés net i clar, exemplar, com cal esperar, per damunt de tot, d’una organització popular, sorgida de la societat civil i amb una visió transversal i apartidista.
A més, encara és doblement injust que, d’aquestes pràctiques tan discutibles de la junta electoral (que ha fet i desfet de manera tan arbitrària), se n’hagi volgut culpar persones totalment alienes a les seves decisions.
Resulta, no només curiós, sinó sospitós, que els qui per interès partidista han volgut neutralitzar l’ANC, buidant-la de contingut polític (dient que això era cosa dels partits), acusin de partidisme a qui ha restat fidel als principis fundacionals de l’ANC: pluralitat, transversalitat i apartidisme, i entenent-la com un agent polític de primer ordre.
Tot plegat fa mala espina i fa sospitar que res no és del tot casual, sinó que al darrere s’amaga la vella aspiració d’alguns de blocar la llibertat i la independència de l’Assemblea, l’organització que ha de garantir la unitat civil –i l’alegria col·lectiva– liderant i empenyent des del carrer, quan calgui, el procés polític cap a la independència.
L’ANC és la seva gent, és dels socis, de tots.
Dels que votarem aquest dissabte persones disposades a treballar de valent i a impedir que cap grup organitzat, ni des de dins ni des de fora, no pugui abaratir el somni!

Response: Membres de l’ANC expressen el seu desconcert i malestar davant el procés electoral per escollir el secretari nacional.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
"Som testimonis del deteriorament de la salut física i mental de les persones a bord i, davant la situació extrema, sol·licitem urgentment un desembarcament humanitari al port de Lampedusa".
Així s'ha expressat aquest divendres Òscar Camps, el president de l'ONG Open Arms, alertant sobre la situació a bord del seu vaixell homònim, que transporta 134 migrants rescatats en aigües del Mediterrani central.
L'Open Arms ha divulgat també un informe de l'ONG italiana Emergency favorable a l'evacuació, en què es constata que la situació a bord és "crítica", i es demana una "intervenció urgent de les autoritats competents".
— Open Arms (@openarms_fund) August 16, 2019
El vaixell espera encara autorització per entrar en un port italià, i porta ja 15 dies sense poder atracar, tot i l'acord de sis països europeus per acollir els nàufrags, i tot i la resolució d'un tribunal italià que l'autoritza a entrar en aigües del país.
Una sentència que el ministre de l'Interior, Matteo Salvini, va amenaçar de no complir immediatament després.
Salvini es manté ferm
L'ultradretà ha insistit aquest divendres al migdia -a través de Twitter, com és habitual en ell- que no permetrà a l'Open Arms atracar en cap port italià.
"Reobertura de ports?
No en el meu nom", ha advertit.
Per a Salvini, l'única "inhumanitat" és la d'aquells que "afavoreixen el negoci repugnant de la immigració il·legal".
Non nel mio nome!
L’unica “disumanità” è quella di chi, balbettando e arretrando, favorisce il business schifoso dell’immigrazione clandestina.
🔴 LIVE 👉🏻 https://t.co/wNozCrtBFQ pic.twitter.com/boJkMF66pa — Matteo Salvini (@matteosalvinimi) August 16, 2019
Amb les dues d'aquest divendres, ja hi ha hagut sis evacuacions urgents a llarg d'aquestes dues setmanes.
"A què esperen, que l'emergència mèdica sigui insostenible?", havia lamentat l'ONG.
— Open Arms (@openarms_fund) August 16, 2019
Des d'aquest dijous a la matinada l'Open Arms es troba fondejat a mig kilòmetre de l'illa de Lampedusa esperant que se li assigni un port per desembarcar els 134 migrants, alguns dels quals porten dues setmanes a bord.
Un tribunal italià va aixecar aquest dimecres la prohibició d'entrar en aigües territorials italianes emparant-se en el dret internacional marítim, per tal de "permetre socórrer les persones a bord".
El tribunal administratiu regional de Lazio argumentava que en aquest cas es produïa una "situació de gravetat i urgència" i que hi havia risc d'un naufragi en cas que l'embarcació seguís al mar.
"El decret de Salvini ha deixat de tenir efecte malgrat les amenaces d'un de nou", celebrava l'ONG aquest dimecres, encara sense permís per entrar a port.
No obstant, suposava el primer pas per acabar amb el que qualificaven de "malson", després d'una jornada, la de dimecres, en la qual les onades van arribar als tres metres d'altura.
A conseqüència d'aquesta situació límit, el tribunal de Lazio donava la raó a Open Arms, que havia presentat un recurs contra la prohibició d'entrar en les aigües del país aprovada pel govern italià.
"Estem sols contra tothom.
Contra les ONG, els tribunals i els ministres espantats", ha dit Salvini aquest dijous a través de Twitter després que la ministra de Defensa d'Itàlia, Elisabetta Trenta, del Moviment 5 Estrelles, rebutgés l'ordre donada pel ministre d'Interior italià.
Al seu torn, el president italià, Giuseppe Conte, ha acusat Salvini de "deslleialtat" en una carta oberta publicada al seu compte oficial de Facebook, on també ha assegurat que el seu objectiu sempre ha estat defensar els menors que viatgen a bord de l'Open Arms.
Però Salvini li ha respost amb una altra carta a la mateixa xarxa social en la qual desmenteix haver estat deslleial i subratlla que "sempre" defensarà "tots els càrrecs institucionals".
D'altra banda, el govern espanyol ha accedit aquest dijous a un "repartiment equilibrat" dels migrants de l'Open Arms i ha confirmat que està treballant amb la Comissió Europea i altres països de la Unió Europea per trobar una solució "comuna, europea, ordenada i solidària".

Response: Òscar Camps informa que les persones de l’Open Arms es troben en males condicions de salut mental i física.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
El Tribunal Suprem ha confirmat una sentència que considera frau de llei el sistema CONGIAC–GIACSA de gestió de l'aigua.
La decisió del TS compromet la continuïtat del Consorci per a la Gestió Integral d'Aigües de Catalunya (CONGIAC), ja que no respecta la lliure competència i utilitza il·legalment el sistema d’adjudicació directa.
L’Ajuntament de Collbató (Baix Llobregat) haurà de decidir ara un nou sistema de gestió que compleixi amb la llei.
El Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ja va donar la raó a Sorea, filial d'Agbar, i ara el Suprem ha decidit no admetre els recursos de cassació interposats per l’Ajuntament de Collbató i el CONGIAC-GIACSA.
El CONGIAC és un ens públic que agrupa diversos ajuntaments per a la gestió del cicle de l'aigua a través de l’empresa GIACSA.
Aquesta empresa està formada pel propi Consorci i la resta d’accionistes són Aigües de Manresa, Aigües de Mataró, Aigües del Prat, Reus Serveis Municipals, i l’Empresa Municipal d'Aigües de Vilafranca del Penedès.
La sentència del TSJC de 21 de setembre de 2020, relativa a l’aprovació per part de l’Ajuntament de Collbató de la forma de gestió directa del Servei d’Abastament d’Aigua Potable del municipi, la seva adhesió al CONGIAC i l’encàrrec de la gestió del servei a GIACSA, concloïa que el CONGIAC no és una modalitat vàlida de gestió associada del servei públic de l’aigua.
Es tracta d’un instrument fraudulent que serveix als municipis amb empresa pública d’aigua (Manresa, Reus, Vilafranca i altres) per estendre els seus serveis més enllà de l’àmbit que els és propi i així esdevenir proveïdors dels municipis petits, que en són clients.
La sentència també assenyalava que no es podia considerar un encàrrec de gestió, ja que “s’ha de realitzar a altres òrgans o Entitats de Dret Públic de l’Administració, condició que no es dona a GIACSA com a societat mercantil pública subjecte a dret privat”.
Finalment, la sentència determinava que GIACSA no pot ser mitjà propi dels ajuntaments adherits al CONGIAC per diversos motius.
En primer lloc, perquè els ajuntaments no participen en el seu accionariat ni tampoc tenen un control anàleg sobre GIACSA com el que exerceixen sobre els seus propis serveis interns.
En segon lloc, perquè la percepció d’un benefici industrial per part de GIACSA és incompatible amb la seva condició de mitjà propi.
En tercer lloc, perquè GIACSA no presta els seus serveis a tots els membres del CONGIAC, sinó només a alguns.
I, finalment, perquè GIACSA no disposa de mitjans per prestar el servei, sinó que exerceix com a intermediari dels seus accionistes que són les empreses públiques municipals, els facilita encàrrecs i ignora l’obligació dels ajuntaments de convocar licitacions i de les empreses de concorre-hi, fet que vulnera la normativa de competència.
De fet, arrel de la sentència del TSJC, el CONGIAC, Collbató i altres 11 municipis (Sant Llorenç d’Hortons, Olost, Sant Antoni de Vilamajor, Montornès, Tremp, Bellpuig, Llanars, Camprodon, Figaró-Montmany, Olèrdola i Campdevànol) van tractar d’esmenar totes les situacions irregulars i les greus il·legalitats constatades.
Aquestes esmenes anaven en dues línies: en primer lloc, els ajuntaments que inicialment havien decidit associar-se al consorci CONGIAC i encomanar el servei a GIACSA (societat del consorci) van delegar la competència d’aigua en el Consorci, per tal que fos aquest el que decidís la millor forma de gestió i qui encomanés a GIACSA el servei després d’haver demostrat a la memòria econòmica corresponent que GIACSA era la forma de gestió més sostenible i eficient.
En segon lloc, atès que la llei exigeix que l’entitat local ha de tenir el control sobre el mitjà propi, el Consorci va passar a tenir el 51 % del capital de la seva empresa GIACSA, i tots els ajuntaments el mateix número de vots, amb la idea de demostrar que hi ha una situació de control conjunt sobre GIACSA que permetria considerar-la un mitjà propi del consorci.
Però, malgrat aquests esforços, la realitat és que el CONGIAC continua no sent una forma de gestió associada legal o vàlida ja que els seus membres continuen no tenint un interès comú, segons Sorea.
Així mateix, la delegació de competències no seria efectiva en els termes exigits pel Tribunal Europeu de Justícia, ja que és condicionada a que la gestió del servei sigui efectuada per GIACSA.
A més, GIACSA tampoc constitueix un mitjà propi de CONGIAC, ja que encara que el CONGIAC hagi incrementat la seva participació en el capital de l’empresa GIACSA per justificar un possible control anàleg sobre l’empresa, segueix sense disposar de mitjans materials per executar els encàrrecs.
Aquests encàrrecs continuen prestant-se materialment per les societats municipals dels municipis de major població.
I segueix rebent una retribució com a contraprestació de la realització del servei.
Per tant, es tracta de mesures insuficients que l’únic que fan és "burlar" la sentència del TSJC i que no regularitzen la situació d’il·legalitat en què està operant el Consorci CONGIAC i la seva empresa GIACSA, diu Sorea.

Response: El TSJ confirma una sentència que apunta que el sistema CONGIAC–GIACSA de gestió de l'aigua és frau de llei.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
Unes 9.000 persones, segons l'organització, han assistit aquest dissabte al concert amb què s'ha interpretat 'el Messies' a l'esplanada de davant la presó de Lledoners.
L'objectiu ha estat aprofitar les festes nadalenques per fer arribar "l'escalf" de la ciutadania als set presos independentistes que són tancats al centre penitenciari de Sant Joan de Vilatorrada (Bages), en una acció que s'ha volgut fer simbòlicament extensiva a les presons de Puig de les Basses i Mas d'Enric .
Sota un ambient gèlid, els milers d'assistents han escoltat amb un escrupolós silenci l'obra de Georg Friedrich Händel interpretada per 450 cantaires amateurs i una cinquantena de músics professionals, dirigits per Alfred Cañamero.
El concert ha arrencat a les dotze del migdia, coincidint amb el moment en què els presos poden sortir de les cel•les, i entre cançó i cançó s'ha demanat evitar els aplaudiments per garantir l'harmonia de l'espai, amb l'objectiu que la música arribés a Jordi Sánchez, Jordi Cuixart, Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull, Joaquim Forn i Oriol Junqueras.
Instants abans del concert, l'organització ha remarcat que volia fer arribar "escalf" als independentistes presos.
"Creiem que sempre se'ls ha de donar suport, però en aquests moments, en ple Nadal, volem que notin que som capaços d'organitzar aquest concert, sorgit de milers d'iniciatives individuals", ha explicat la portaveu Eulàlia Espona, que ha assegurat que "les individualitats han dut a muntar l'acte igual que el país és capaç d'ajuntar individualitats per unitat per aconseguir fites i reptes molt importants".
Espona ha detallat que el concert d'aquest dissabte s'ha celebrat amb una organització de poc més de tres setmanes.
La idea, han explicat els impulsors, va sorgir d'una cantaire membre del 'Messies Participatiu', que un diumenge va assistir a una de les concentracions habituals que es fan davant la presó de Lledoners.
"Va veure que hi havia molta gent fent cants, però molt poc organitzats, i va proposar fer un concert amb el 'Messies', sempre i quan fóssim un mínim de 100 persones, però ens hem vist desbordats", ha relatat Eulàlia Espona, que ha assegurat que el projecte s'ha desenvolupat a base del boca-orella entre diverses corals i músics.
Pel que fa a l'obra escollida, la portaveu de l'organització ha explicat que es va decidir centrar-se en el 'Messies' de Händel perquè és una obra prou coneguda i interpretada per nombroses formacions, tant amateurs com professionals.
De fet, l'únic requisit per participar al concert era haver interpretat anteriorment aquesta obra i disposar de partitura pròpia.
Els coneixements que ja tenien els inscrits han fet que l'actuació s'hagi pogut tirar endavant sense necessitat d'un assaig durant els dies previs.
Unes proves de so una hora abans del concert han estat d'únic instant que els ha servit per ajustar l'actuació, que el director Alfred Cañamero entomava amb sentiments contraposats, assegurant que sentia "molta alegria pel retrobament amb molts músics coneguts però una gran tristor perquè alguns amics són entre reixes".
Cañamero ha instat la ciutadania a "fer sonar les seves idees".
En paral•lel, les germanes de Carles Puigdemont i Dolors Bassa han agraït la celebració del concert, tot denunciant la "demofòbia" de l'estat espanyol.
En aquest sentit, han demanat que "s'aprofiti" la celebració del judici del Procés "per posar en evidència el retrocés democràtic que hi ha a l'Estat".
"Són molts els senyals de retrocés davant els quals tota persona democràtica s'hauria de sentir interpel•lada a denunciar", ha dit Montserrat Puigdemont, fent una crida a "no callar".
Al mateix temps, la germana de l'expresident Puigdemont ha acusat l'estat espanyol d'haver "triat la via de la repressió" per resoldre el conflicte polític entre Catalunya i Espanya.
"Pensaven que aconseguirien la rendició de tot un poble, però s'han equivocat.
Seguim tossudament alçats, perseverants i pacífics", ha afegit, assegurant que la ciutadania segueix "alçant la veu i fent arribar notes que travessen parets i traspassen fronteres".

Response: Aquest dissabte, unes 9.000 persones han assistit al concert “El Messies” davant la presó de Lledoners.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
L'últim temporal marítim ha deixat al descobert les trinxeres de la fortificació militar, construïda per l'exèrcit republicà, el 1936, a l'inici de la Guerra Civil espanyola, a la platja de l'Estanyet de les Cases d'Alcanar (Montsià).
Es tracta d'una de les estructures de defensa que formava part del conjunt de fortificacions militars que es van construir a Alcanar, així com a la resta del litoral català, com a element dissuasius a possibles desembarcaments del bàndol nacional.
En concret, la llevantada ha destapat la trinxera que unia els dos nius de metralladora que estan uns metres endinsats a l'aigua i, actualment, desplaçats de la seva ubicació original.
L'Associació Cultural Lo Rafal d'Alcanar ha reclamat que s'aprofiti la descoberta per documentar les trinxeres i endegar un projecte de recuperació que posi en valor aquesta part del patrimoni contemporani del municipi.
El president de l'Associació Cultural i Veïnal Lo Rafal d'Alcanar, Joaquim Buj, ha explicat que tenien constància de l'existència de les trinxeres a la platja de les Cases d'Alcanar pel gran volum de documentació, però no les havien vist fins ara.
Buj ha reclamat que, aprofitant les gravacions i les fotografies que es van fer els dies posteriors al temporal, moment en el qual les antigues infraestructures de defensa es veien millor, s'impulsi la recuperació d'aquesta part del patrimoni bèl·lic del municipi.
Amb els pas dels dies el mar ha tornat a tapar bona part d'aquests elements de fortificació i des de 'Lo Rafal' reclamen una actuació del consistori.
L'associació cultural han demanat a l'Ajuntament d'Alcanar que s'hi inclogui la nova descoberta en la declaració de Bé Cultural d'Interès Local (BCIL) que preparen per al conjunt de fortificacions de la Guerra Civil que hi ha al terme municipal.
"No sé si caldria fer un altre BCIL i mirar que es fa aquí – a l'Estanyet-, però ens agradaria que fos una actuació integral i no una cosa aïllada", ha assenyalat Buj.
L'entitat aposta per excavar les trinxeres, documentar que hi ha, fer una planimetria, i endegar un projecte de recuperació.
De fet, 'Lo Rafal' ha demanat que s'estudiï una actuació prioritària en aquestes trinxeres per diferents motius.
"L'Estanyet és un lloc emblemàtic del municipi.
Són les fortificacions més properes al poble i en les quals és més fàcils d'accedir", ha apuntat el president de l'entitat cultural canareva.
'Lo Rafal' treballa des del 2008 en recuperar i "reivindicar" el patrimoni de la Guerra Civil a Alcanar.
Entre 2009 i 2011, es va desenvolupar un estudi sobre la línia de costa fortificada que es va posar a disposició del consistori, i han treballat arranjant elements antics i fent visites guiades per donar a conèixer tot el patrimoni existent d'aquest període de la història contemporània de la població.
"És patrimoni del poble i som una entitat que lluitem molt perquè en formi part.
Que no sigui només la cultura ibera, si no que la cultura contemporània estigui a l'abast de tothom perquè és un actuï més que tenim al municipi", ha defensat Buj.
L'origen
Com ha explicat Damià Grinyó, arqueòleg i historiador d'Alcanar, totes les fortificacions de defensa de la línia de costa catalana, inclosa la del municipi del Montsià, es van començar a construir a partir del fatídic bombardeig que va dur a terme un buc del bàndol nacional, anomenat 'Canàries', a Roses (Alt Empordà) on va enfonsar un vaixell guardacostes i va produir grans destrosses.
A Alcanar, segons Grinyó, documentades, hi ha una trentena d'estructures al llarg de tot el litoral.
Es tracta de búnquers, bateries, nius de metralladors, trinxeres i fortins, entre altres.
L'estructura de la platja de l'Estanyet consistia en dos búnquers (o nius de metralladores) encarats al mar i distanciats uns 50 metres entre ells, amb una trinxera d'evacuació cadascun que confluïen en la trinxera principal de la platja – la que ha descobert la llevantada-.
Aquesta donava accés al refugi polvorí on es guardava l'armament, descasàvem o dormien els soldats.
Les estructures eren ocupades per destacaments de 4 o 5 persones que feien torns.
L'arqueòleg també ha defensat la necessitat de "conservar i preservar" tot aquest patrimoni davant del pas del temps i, especialment, dels temporals que els estan "degradant".

Response: A la platja de l’Estanyet de les Cases d’Alcanar s’ha trobat unes trinxeres d’una fortificació militar gràcies a un temporal marítim.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
WhatsApp va posar el 15 de maig com a data límit en què els usuaris haurien d’acceptar els canvis en les condicions de servei i la política de privadesa, que van despertar una forta oposició entre molts ciutadans.
Acceptar aquests canvis és, segons l’empresa, una condició indispensable per a poder continuar fent ús del servei de missatgeria.
En cas contrari, es pot mantenir actiu el compte, com a mínim temporalment, però no serà permès de llegir ni enviar missatges, tan sols es podran rebre trucades i notificacions durant un temps.
Si, passats quatre mesos, l’usuari no accepta aquestes noves condicions, s’acabarà desactivant el compte.
Aquesta és la mateixa política que s’aplica per a tots els usuaris inactius.
Josep Domingo: ‘Qualsevol que controli els servidors de Telegram i WhatsApp pot llegir-ne les converses’
Els canvis en les condicions de servei i la política de privadesa en principi no afecten els missatges personals, sinó que tenen a veure amb les funcions opcionals per a empreses.
Es tracta d’un pas més en la política d’integració de dades dels usuaris entre WhatsApp i Facebook, que són la mateixa empresa des que Facebook va comprar el servei de missatgeria el 2014.
Quan ho va fer, Facebook va argumentar davant la Comissió Europea que no tenien una manera fiable i automàtica de relacionar els comptes dels dos serveis, però des de llavors han anat fent passos en aquesta direcció.
L’objectiu de la nova política de privacitat és afavorir les compres en línia que comença a oferir Facebook afavorint la comunicació entre empreses i ciutadans.
L’usuari podrà decidir si vol compartir el seu número amb una empresa i parlar-hi o blocar-la o eliminar-la dels contactes.
Els usuaris ja podien utilitzar l’aplicació per a comunicar-se amb empreses presents a WhatsApp Business per a xatejar i adquirir productes.
La companyia també diu que es proporcionaran més detalls sobre la manera en què s’administra la informació de l’usuari en relació amb la política de privadesa, però encara no ho ha fet.
WhatsApp ja havia començat a mostrar notificacions als usuaris perquè acceptessin aquests nous termes abans del 8 de febrer, però l’oposició de milers d’usuaris a acceptar-la per la gestió de les dades dels usuaris que se’n faria, especialment fora de la Unió Europea, va aturar-ho.
No quedava clar quines dades serien compartides amb terceres companyies com ara Facebook, la seva empresa matriu.
Al missatge, WhatsApp avisava de canvis relatius a la manera en què els negocis poden utilitzar els serveis de Facebook per a emmagatzemar i administrar els xats de WhatsApp.
Aquest pas més del gegant tecnològic per recopilar dades dels ciutadans va causar una gran emigració d’usuaris de WhatsApp a unes altres aplicacions com ara Telegram i Signal.
“Això s’indica directament a WhatsApp perquè els usuaris puguin triar si desitgen comunicar-se amb les empreses o no.”
La situació, però, no és la mateixa fora de la Unió Europea que a dins, perquè a Europa la informació personal que les companyies poden compartir amb WhatsApp queda limitada pel Reglament General de Protecció de Dades.
Així, les noves condicions gairebé no impliquen canvis per als usuaris europeus, però fora de la Unió Europea sí que hi ha canvis significatius en relació amb les dades que WhatsApp comparteix amb Facebook, com ara les relatives a la interacció que els usuaris tenen amb les companyies.
WhatsApp assegura que en cap cas no es podrà accedir al contingut de les converses.
L’empresa diu que en cap cas no es compromet la privadesa del contingut de les converses: “El nostre compromís amb la vostra privadesa no ha canviat.
Les vostres converses personals continuen protegides pel xifrat d’extrem a extrem, cosa que significa que ningú fora dels vostres xats, ni tan sols WhatsApp ni Facebook, no poden llegir-les ni escoltar-les.”
La companyia també assegura que no manté un registre de contactes als quals els usuaris poden trucar o enviar missatges ni comparteix aquests contactes amb Facebook.

Response: WhatsApp posa data límit per acceptar els canvis de privadesa, condició indispensable per continuar utilitzant WhatsApp i Facebook.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
Rep El Despertador cada matí al teu correu
Diego Armando Maradona és mort.
I se'n va com el que ha estat, una llegenda del futbol.
Ell va ser la primera gran estrella global i total d'aquest esport.
Abans hi havia hagut astres com ara Pelé, i també Di Stéfano, Kubala, Best o Cruyff.
Tot fa de mal comparar, és clar, però ningú com ell va aconseguir una fama similar a Europa, a l'Amèrica Llatina i a la resta del planeta gràcies al seu joc i també a la seva desastrosa vida fora del camp.
La televisió hi va tenir molt a veure i la seva trajectòria, malgrat que no va ser tan llarga com ho hauríem volgut i tampoc lluïda com a entrenador, hi va ajudar i el va convertir en una icona: a l'Argentina, a la lliga espanyola amb el Barça, al calcio italià... amb un equip sense grans estrelles va guanyar pràcticament sol el Mundial de Mèxic amb un memorable partit contra Anglaterra a quarts de final quan encara era ben recent la guerra de les Malvines, va estar a punt de tornar-hi a Itàlia'90 -allà va començar el seu declivi-, i amb el Nàpols va trencar l'hegemonia del nord a la lliga italiana.
El Maradona de dins del camp, tècnic, explosiu, individualista i amb una esquerra mai vista, era un déu.
Insuperable, complet i magnètic.
Podria haver estat el model per a milions de nens dels anys 80 i 90, però aquell jove de Villa Fiorito es va espatllar i va ser incapaç de gestionar el pes de la fama i tot el que acompanya una estrella mundial.
Les drogues, les males companyies, la violència de gènere, els excessos verbals... el Diego persona era un desastre que va minvar el Diego futbolista per més que intentés mostrar-se més humà quan, de la mà de Fidel Castro o Hugo Chávez, reivindicava el progrés i la dignitat de l'Amèrica Llatina.
És difícil separar l'obra de l'artista, sempre passa.
Però la generació que ens vam apassionar amb el futbol gràcies al seu virtuosisme i al carisma que desprenia, i que vam veure com els somnis de cop es podien fer realitat, el recordarem sobretot com l'astre que va ser al terreny de joc.
"La pelota no se mancha", va dir Maradona quan es va acomiadar del futbol a la Bombonera de Boca Juniors després de demanar perdó per les seves barrabassades.
Tenia raó i ens hem de quedar amb això i lamentar la resta.
Avui no et perdis
» Els 10 moments que expliquen el mite del 10; per Albert Vilanova.
» Dades | L'Estat no executa un terç de les inversions pressupostades a Catalunya des del 2013; per Roger Tugas Vilardell.
Aquest dijous és l'aniversari de la mort d'Isabel la Catòlica, que va deixar aquest món el 26 de novembre del 1504.
Exponent del catolicisme de combat, el seu llegat està vinculat a l'expulsió dels jueus i la creació de la Santa Inquisició.
Però és que Isabel encara té partidaris que, lluny d'infamar-la, la voldrien veure als altars de l'Església.
Aquest dijous es fan una vintena de misses a tot l'Estat per demanar la beatificació de la reina castellana.
Vist i llegit
Entro avui en el terreny del meu company Víctor Rodrigo per recomanar-vos una sèrie.
El confinament i la dràstica reducció de possibilitats d'oci fora de casa fa que, més que mai, estiguem pendents de les plataformes on line.
Fa unes setmanes Amazon Prime va penjar les sis temporades de The Americans, dirigida i produïda per Joe Weisberg.
Una parella d'espies russos són enviats als Estats Units als seixanta amb identitats falses.
S'hi integren com una parella americana més i formen una família a Washington DC.
Els Jennings són ficció, però hi va haver casos reals d'espies com ells als Estats Units.
Advertia dels efectes de retallar el que havien votat els catalans en referèndum.
Periodista, lingüista i polític va militar a ERC als anys 30 i 40.
En va ser diputat i va fer de president del Parlament a l'exili en substitució de Josep Irla, que va prendre el relleu de l'afusellat Lluís Companys a la presidència.
La universitat pública de Tarragona porta el seu nom.
Val la pena tenir-ho present.
Ferran Casas i Manresa
subdirector de NacióDigital
Fes clic aquí per rebre'l

Response: Maradona va ser el jugador de futbol més famós, tot i que les drogues li van passar factura.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
El delegat del govern de la Generalitat al Regne Unit i Irlanda, Sergi Marcén, assegura que ‘la relació amb el govern escocès és molt bona’ però que ‘emmirallar-nos o copiar’ el model escocès ‘no és la solució’.
‘Els catalans hem de fer la nostra via i explicar-la’, apunta Marcén, que va prendre possessió del càrrec a principis de setembre en substitució de Josep Manuel Suàrez, que es va jubilar a la primavera.
Pel que fa a el ‘Brexit’ i com pot afectar els catalans residents al Regne Unit i la relació comercial amb Catalunya, Marcén assegura que ‘avui dia la situació és la mateixa que abans del referèndum’ i encoratja les empreses catalanes ‘a seguir venint al Regne Unit i Irlanda’.
Marcén diu que la delegació ‘ha de tenir una molt bona relació amb el govern escocès, però també amb el britànic, el gal·lès i l’irlandès’, ja que ‘tots els suports internacionals’ al procés català són benvinguts, però sempre ‘des d’una relació d’igualtat i democràcia’.
‘Cal establir una relació intensa i de col·laboració amb tots ells’, emfatitza.
Tot i això, recorda que ‘les condicions del Regne Unit i Escòcia són diferents de les d’Espanya i Catalunya’.
‘Els catalans hem de trobar la nostra pròpia via per arribar a una solució’, apunta el delegat però reconeix que ‘es poden aprendre moltes coses positives’ del Regne Unit, com per exemple, ‘el concepte de democràcia’.
‘Nosaltres estaríem encantats que el govern espanyol ens deixes votar i és una cosa que hem d’acabar aconseguint perquè en democràcia no pot haver-hi un altre camí’.
‘No estem contents amb el ‘Brexit’ però és un exemple de democràcia’
‘Com a catalans, no estem contents amb el canvi de direcció que han decidit fer els britànics perquè som molt europeistes’, reconeix Marcén però apunta que del ‘Brexit’, ‘se’n pot aprendre el fet democràtic’.
‘La ciutadania s’ha expressat i ha decidit, i això és el que ens interessa fer a Catalunya’.
Pel que fa a la situació al Regne Unit després del ‘Brexit’, Marcén assegura que des de la delegació ‘segueixen a l’expectativa’.
‘De moment no hi ha cap informe ni cap comunicació oficial’, explica Marcén, ‘però si fem cas de les declaracions de la primera ministra britànica, Theresa May, qualsevol empresa o ciutadà europeu al Regne Unit tindrà els mateixos drets que fins ara una vegada s’invoqui l’article 50’, el que ha de formalitzar la sortida del Regne Unit de la UE.
En qualsevol cas, Marcén assegura que ‘el govern de Catalunya es posicionarà i actuarà en conseqüència’ per defensar ‘els interessos dels catalans i les empreses catalanes’ al Regne Unit.
‘Tots aquells que vulguin quedar-se podran quedar-se’, explica el delegat que, a més, encoratja les empreses catalanes ‘a seguir venint al Regne Unit i Irlanda’ tant ‘o més’ que fins ara.
Prop de 400 empreses catalanes al Regne Unit
Catalunya compta amb 2.029 empreses exportadores regulars al Regne Unit.
A més, existeixen 384 filials d’empreses catalanes amb establiment en aquest país, el vuitè del món amb més filials de firmes catalanes.
Així mateix, el nou delegat defensa ‘l’oferta de finançament que representa el mercat britànic’ per a les empreses catalanes.
‘Tenim empreses tecnològiques molt potents que els hi falta accés al finançament’, reconeix i apunta que una de les seves funcions és, precisament, ‘intentar accedir a aquestes fonts de finançament al Regne Unit per intentar ajudar les empreses que ho necessitin’.
Pel que fa al perfil de les empreses catalanes al Regne Unit, Marcén diu que ‘són molt diverses’.
‘N’hi ha de serveis, relacionades amb el turisme, però també del sector la construcció’ i, sobretot en els darrers anys, ‘empreses de noves tecnologies amb un alt grau d’innovació’.
Un sector que el nou delegat coneix molt bé; fins ara, Marcén ha estat director d’estratègia i innovació del Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació, sent responsable dels projectes estratègics de país i estratègia TIC corporativa de la Generalitat.
‘La feina de les delegacions està calant’
‘La nostra feina és ajudar els ciutadans i les empreses catalanes al Regne Unit, així com establir relacions amb el govern britànic’, explica Marcén, ‘però també explicar-nos’.
‘Mentre a Catalunya tinguem prou força per tirar endavant aquest procés que hem endegat, els britànics i la resta del món entendrà que hi ha un estat que vol expressar el que vol ser’.
‘Expliquem que Catalunya és molt més que sol i platja; és cultura, és identitat, és coneixement, és innovació i tot això ajuda que molta gent visiti el nostre país i s’hi arreli’, explica Marcén, que reivindica també la tasca que ACCIÓ, l’Agència Catalana de Turisme, l’Institut Ramon Llull i l’Institut Català de les Empreses Culturals (ICEC) desenvolupen des de les oficines de Londres.
‘Catalunya centra la major part d’inversió estrangera, és el punt de la península Ibèrica que més turistes rep; és evident que la feina de les delegacions està calant.’

Response: Sergi Marcén creu que no ens hem de mirar en el mirall escocès i que hem de seguir el nostre camí.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
Des del desembre del 2012, la cambra catalana ha treballat iniciatives relacionades amb la qüestió nacional, com el dret a decidir i les estructures d’estat.
Destaquen en aquest capítol l’aprovació de la llei de consultes i la declaració de sobirania i dret a decidir.
Així mateix, han prosperat mesures de caire socioeconòmic com les iniciatives legislatives de lluita contra la homofòbia, d’horaris comercials, transparència, acció exterior i reforma de la FP o el SOC.
Durant aquesta X legislatura, el parlament ha fet 58 sessions plenàries, amb gairebé 900 hores de feina, i les comissions han fet 775 reunions que sumen quasi 2.300 hores.
S’han aprovat 47 lleis, s’han convalidat 17 decrets llei, s’ha donat llum verda a la proposta de reforma del reglament de la cambra per adaptar-lo a la llei de transparència, han prosperat 231 mocions i s’han llegit 29 declaracions institucionals.
A més, s’han substanciat 335 preguntes al president de la Generalitat, 573 al govern i 334 interpel·lacions a l’executiu.
Des del restabliment del Parlament l’any 1980, la cambra ha aprovat 659 lleis: 78 la primera legislatura, 82 la segona, 79 la tercera, 44 la quarta, 71 la cinquena, 107 la sisena, 49 la setena, 81 la vuitena, 21 la novena i 47 aquesta darrera.
De les 47 lleis aprovades aquesta legislatura, 25 ho han estat al llarg de 2015.
De les quals, 34 són fruit de projectes de llei i 16, de proposicions de llei.
Sis de les lleis s’han aprovat íntegrament per unanimitat, cinc per unanimitat en la majoria de punts i 28 amb un ampli consens de tres o més grups.
Així mateix, CiU i ERC n’han aprovat set en solitari, mentre que CiU i PPC, una altra.
D’entre les lleis tirades endavant destaquen la de consultes, que volia donar aixopluc a la celebració del 9-N; la de mesures urgents per combatre l’emergència en matèria d’habitatge i pobresa energètica, que és fruit d’una iniciativa legislativa popular; la de lluita contra la homofòbia; la dels horaris comercials a Catalunya, que està pendent d’un recurs d’inconstitucionalitat del govern espanyol; la de creació de la comarca del Moianès; la de la Formació Professional; la reforma del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC); la llei d’acció exterior de la Generalitat; la de l’Agència Tributària de Catalunya; la llei de casinos per afavorir el macrocomplex Barcelona World; la de transparència; la de l’impost sobre emissions contaminants; i la de modificació del Codi de Consum de Catalunya.
En canvi, la llei electoral no ha prosperat malgrat que la ponència va obrir-se al principi de la legislatura i es va allargar fins a l’últim mes.
Finalment, la manca de consens van impedir portar el text al ple.
Legislatura prolífica en matèria de comissions
En total, s’han constituït quatre comissions d’investigació, que han aprovat les seves conclusions: sobre frau fiscal i corrupció política, entitats financeres, sanitat i la fallida de Spanair.
D’aquesta manera, la X legislatura s’ha convertit en la segona més prolífica en aquesta mena de comissions.
El Parlament ha estat focus d’atenció mediàtica durant les sessions de les creades arran del ‘cas Pujol’ i el rescat financer, ja que han vist comparèixer destacades personalitats polítiques, gestors públics i responsables d’entitats financeres.
Així mateix, s’han celebrat sis comissions d’estudi: sobre el dret de decidir, el ‘fracking’, l’ús de material antiavalots, l’economia col·laborativa i la reforma horària.
El ple també ha aprovat les conclusions del de revisió del model dels centres d’internament d’estrangers (CIE).
La darrera sessió d’aquesta legislatura, el ple va aprovar la llei provinent d’una ILP sobre l’emergència d’habitatge i la pobresa energètica.
Per a l’onzena legislatura es mantenen en tràmit set ILP més.
Quatre de les quals, ja han superat el debat de totalitat.
Recursos d’inconstitucionalitat
D’altra banda, el Tribunal Constitucional tramita vint recursos promoguts pel govern espanyol contra lleis del Parlament.
De la seva banda, el Parlament ha interposat sis recursos davant del TC contra lleis estatals.
Es tracta de la llei de garantia de la unitat de mercat, la LOMQE, la del sector elèctric, la de racionalització i sostenibilitat de l’administració local (LRSAL), la de mesures urgents amb relació al sistema gasista i la titularitat de les centrals nuclears, i la de seguretat ciutadana.
Proposicions de llei presentades al congrés espanyol
La cambra catalana ha defensat davant del Congrés dels Diputats espanyol cinc proposicions de llei: la proposició de llei orgànica de delegació a la Generalitat de la competència per autoritzar, convocar i celebrar un referèndum sobre el futur polític de Catalunya; la de mesures contra el sobreendeutament personal i familiar, que establia la dació en pagament; una per crear un fons per a l’homogeneïtzació, el rescat selectiu i la subvenció de peatges; una que tenia per objectiu que el català fos requisit per als jutges i fiscals que exerceixen a Catalunya, i una que demanava la rebaixa de l’IVA cultural.
Totes han estat rebutjades per la cambra espanyola.

Response: La cambra catalana ha preparat mesures de lluita contra l'homofòbia, d’horaris comercials, de transparència i d'acció exterior.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
La Direcció General de Protecció Civil (DGPC) de la Generalitat ha activat, a les 18.20 hores, la fase d’alerta del pla especial d’emergències per incendis forestals de Catalunya INFOCAT,per la previsió meteorològica, marcada per l’entrada de vents, la sequera acumulada i les altes temperatures de les darreres setmanes.
Demà, les zones amb el risc més alt seran les comarques de l’Anoia, Conca de Barberà, Alt Camp, Priorat, Terra Alta i Baix Ebre.
El risc d’incendi forestal també serà alt a la Catalunya Central, Barcelona, Tarragona, Terres de l’Ebre, Lleida (excepte les comarques de Vall d’Aran, Alta Ribagorça, Pallars Sobirà i Garrotxa), i Girona (excepte) Cerdanya, Ripollès i Garrotxa.
Recordem que el risc d’incendi es manté elevat des del passat dimecres 17 d’agost, en que la DGPC va emetre una prealerta del Pla INFOCAT.
Divendres, 19 d’agost va passar a fase d’alerta, coincidint amb l’Onada de Calor.
Des del passat dimarts, 23 d’agost, quan es va desactivar la fase d’alerta, el pla ha estat en situació de prealerta.
L’activació en fase d’alerta s’ha decidit en la reunió, d’aquesta tarda, del Comitè de Seguiment de l’INFOCAT, al Centre de Coordinació d’Emergències de Catalunya (CECAT), de la Direcció General de Protecció Civil, presidida pel Director General de Protecció Civil, Manel Pardo, i amb l’assistència de la Subdirectora de la Direcció General de Medi Natural i Biodiversitat, Rosa Torres , comandaments de la Direcció General de Prevenció i Extinció d’Incendis i Salvaments, , i comandaments del Cos d’Agents Rurals, Mossos d’Esquadra, Protecció Civil, Servei Meteorològic i Diputació de Barcelona.
Tot i que el Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) no preveu que la situació obligui a emetre un avís de situació meteorològica per risc de vents, s’espera l’entrada de vents de ponent i Mestral (divendres i dissabte) i la Tramuntana (dissabte) que podrien assolir ratxes de 50 a 60 km/h i que bufaran de forma sostinguda entorn als 30 km/h.
Aquests vents, tot i que no arribin a superar el llindar per emetre una situació de risc per vent, sí que suposen un component de risc molt elevat en cas de que es produís un incendi forestal.
La Direcció General de Medi Natural i Biodiversitat ha informat que no faran el tancament d’espais a la ciutadania.
Amb tot, es demana a la ciutadania que, en la mesura del possible, eviti els desplaçaments a les zones de més risc i sobre tot, eviti comportaments que puguin ser de risc i puguin derivar en perill d’incendi.
D’altra banda, la DG de Medi Natural i Biodiversitat ha suspès els permisos i altres treballs habituals del seu personal i dedicaran els efectius de guàrdia dels Agents Rurals i els Mitjans Aeris d’aquest cos a tasques de vigilància.
Els Bombers de la Generalitat han denegat festes i permisos, per demà i dissabte, i començaran a fer el desplaçament de recursos i personal a les zones de risc, així com la mobilització de les Columnes Mòbils cap a llocs estratègics.
Des del Centre de Coordinació d’Emergències de Catalunya (CECAT), la Direcció General de Protecció Civil, fa seguiment de l’evolució de la situació i de qualsevol incident que es pugui produir.
Es demana a la població extremar les precaucions.
En cas de detectar indicis d’incendi forestal truqueu al 112 i allunyeu-vos de la zona.
Tot i això, si us veieu sorpresos per un incendi seguiu els Consells d’Autoprotecció enfront els incendis forestals.
Consells preventius
No feu mai foc al bosc ni al voltant.
No llenceu llumins ni cigarretes, ni feu focs d’artifici en zones properes al bosc.
Sobre tot, no llenceu burilles des del cotxe, tot i que us sembli que estan perfectament apagades.
No circuleu amb el vehicle fora dels camins autoritzats.
Si un incendi us sorprèn a camp obert
Allunyeu-vos en direcció oposada al vent i, si podeu, entreu en zona ja cremada.
Si sou al cotxe, atureu-vos i tanqueu els vidres.
Mulleu un mocador i tapeu-vos la cara per evitar el fum.
No us refugieu en pous o coves.
Si sou a prop del mar o rius, acosteu-vos a l’aigua i, si cal, fiqueu-vos a dins.
Si un incendi arriba a l’habitatge on us trobeu
Truqueu al 112 i seguiu sempre les indicacions de les autoritats.
Remulleu les parts que puguin estar amenaçades.
Si us fan desallotjar, tanqueu els interruptors de llum i gas, agafeu les coses imprescindibles (documentació, diners i medicaments) i marxeu on us diguin els serveis de seguretat el més ràpid possible.
Si el foc envolta la casa, refugieu-vos a dins, tanqueu les portes i finestres i tapeu qualsevol forat.
Col·loqueu tovalloles molles sota les portes, i, si el fum és intens, deixeu els llums encesos i respireu arran de terra.
Preneu consciència del risc i extremeu les mesures d’autoprotecció.
Escolteu la ràdio i la televisió i consulteu el mapa de risc d’incendis i els webs d’informació meteorològica i viària.

Response: S'ha activat la fase d'alerta del pla especial d'emergència INFOCAT per alt risc d'incendis forestals a diversos punts de Catalunya.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
La Fiscalia Anticorrupció, que ha ordenat la nova operació policial contra el presumpte finançament irregular de CDC considera que el cas 3% estava basat en concursos "manegats" i "controlats".
Així ho afirma el ministeri públic en un comunicat en el qual sosté que els concursos ja estaven "atorgats prèviament", tot i la seva "aparença de regularitat", amb l'objectiu de finançar irregularment CDC a través de donacions a les fundacions.
La Fiscalia assegura que un nou informe de la Guàrdia Civil posa de manifest "diversos supòsits més" que responen a aquesta dinàmica, motiu pel qual s'ha posat en marxa l'operació policial d'aquest dijous.
En total, s'han fet 24 escorcolls i 18 detencions, entre les quals la de l'extresorer Andreu Viloca, qui la Fiscalia creu que controlava tant les licitacions i adjudicacions d'obra pública de les administracions governades per CDC com els suposats "suborns sota l'aparença de donacions".
El director del Port de Barcelona, Sixte Cambra, ha estat posat en llibertat després de tot un dia retingut al seu despatx.
"Hi ha una clara intencionalitat política", ha determinat Cambra, que ha definit com a "impecables" els processos de contractació del Port.
Josep Maria Bassols, ex-marit de Núria Bassols, comissionada per la Transparència quan Artur Mas era president de la Generalitat, també ha estat detingut.
Bassols és directiu de l'empresa Oproler.
Set dels detinguts han estat traslladats a dependències policials.
Són Viloca, Rosell, Bassols i Xavier Tauler, exconseller delegat de Copisa.
Tauler també està esquitxats pels negocis sota investigació judicial de Jordi Pujol Ferrusola, fill gran de l'expresident de la Generalitat.
Francesc Sànchez, Antoni Vives i l'empresari Fèlix Pasquina han estat tralladats a les dependències policials al llarg del dia.
Diversos delictes imputats
El ministeri públic conclou que, amb tot el que s'ha investigat fins ara, els fets serien constitutius dels delictes d'organització criminal, suborn, tràfic d'influències, prevaricació, finançament il·legal de partits, blanqueig de capitals i malversació de fons públics.
Així mateix, la Fiscalia assenyala que les detencions, des del "contacte directe i estret amb la Guàrdia Civil", responen a les directius de la Fiscalia General de l’Estat expressades en la instrucció número 2 del 2008 -ja avançades a la Circular número 1 del 1989- i a la necessitat d’assegurar les proves i "calibrar la necessitat de sol·licitar del jutjat noves mesures cautelars de caràcter personal".
Arran de la primera detenció per part de la Guàrdia Civil, es va obtenir "informació fonamental" que va desembocar l’execució de diligències per aclarir contractacions presumptament manegades i "encaminades a la distracció de diner públic, amb perjudici del patrimoni dels ciutadans, particularment, dels catalans".
Per a la Fiscalia, aquesta "mecànica" s’ha repetit cometent els presumptes delictes de tràfic d’influències, suborn i prevaricació, entre d’altres.
Obres en el punt de mira
L’obra dels túnels viaris de les Glòries és una de les que estan sent investigades en el marc de l’operació per presumpte finançament irregular de l’antiga CDC, segons han explicat a l’ACN fonts de la investigació.
Aquesta obra va ser adjudicada pel consell d’administració de BIMSA el febrer del 2015 a una UTE formada per les empreses Romero Gamero, Benitó Arnó e Hijos, Copisa i Comsa.
Aquest dijous la Guàrdia Civil està escorcollant la seu de BIMSA i almenys algunes de les constructores que formen part de l’UTE, com la seu de Comsa al carrer Numància de Barcelona o bé la d’Arnó a Lleida.
També s'han escorcollat les casetes de l'obra a la mateixa plaça de les Glòries.
Aquestes obres van ser adjudicades per un import de 49,6 milions d'euros.
Ángel Sánchez Rubio, director de Bimsa, és un vell conegut del món immobiliari.
Es tracta d'una empresa que es va crear fonamentalment per les obres del Fòrum, que segons la Sindicatura podrien haver albergat irregularitats.
Sánchez Rubio va ser situat al càrrec per Ramón García Bragado, ex-responsable d'urbanisme de l'ajuntament en temps del PSC que va veure's esquitxat pel cas de l'hotel del Palau.
Pel que fa al registre de la seu d’Arnó a Lleida, un portaveu de l’empresa ha explicat que la Guàrdia Civil s’hi ha presentat a primera hora per demanar documentació sobre l’obra de les Glòries i també sobre la construcció del dic est del Port de Barcelona, una altra de les obres sota sospita.
L’empresa assegura que els ha facilitat la documentació, que els agents ja s’han emportat, i s'han declarat "tranquils".
L’adjudicació que BIMSA va fer al febrer del 2015 va ser el d’una primera fase dels túnels entre els carrers Badajoz i Castillejos, amb una longitud de 508 metres.
Fonts de l'Ajuntament de Barcelona assenyalen que també estan sota sospita altres projectes del mandat anterior com les obres al Paral·lel, la urbanització del carrer Luca, el carril bici Bac de Roda i Felip II i les obres al passeig mirador de la carretera de les Aigües.

Response: La Fiscalia Anticorrupció considera que el presumpte finançament irregular de CDC es basava en concursos manegats i controlats.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
Casa Amatller, Casa Vicens, Museu Pau Casals, Museu del Cau Ferrat, Món Sant Benet, Museu Duran i Sanpere, Mas Miró i Casa Masó i el projecte Cases Singulars han constituït l'entitat Cases Icòniques de Catalunya per establir sinèrgies i guanyar visibilitat.
Aquestes cases museu comparteixen el seu lligam amb personalitats culturals rellevants de la història del país, sigui aquest el seu arquitecte o qui la va habitar.
Amb aquesta aliança, les fundacions que gestionen els edificis també contribuir a una "lectura territorial" de la història i les expressions culturals catalanes.
Per això l'entitat crearà un "passaport cases icòniques" que estimuli i faciliti la visita a les diverses cases.
De moment, els fruits de la unió són un web amb informació compartida i una trobada al Món Sant Benet, el proper 25 de maig.
Les Fundacions de vuit cases museu de Catalunya vinculades a un geni creatiu, artístic i cultural, juntament amb l'entitat Cases Singulars, s'han associat sota la marca Cases Icòniques de Catalunya.
L'associació és el fruit de quatre anys de contactes i treballs previs, que van arrencar amb una trobada informal l'any 2013 i va prendre forma l'any 2015 en la Primera Jornada Cases Icòniques de Catalunya.
El nucli impulsor estava format per la Fundació Casa Amatller (Casa Museu Amatller), la Fundació Catalunya-La Pedrera (Món Sant Benet), la Fundació Pau Casals (Museu Pau Casals9, la Fundació Rfael Masó (Casa Masó), el Consorci del Patrimoni de Sitges (Museu Cau Ferrat) i Cases Singulars, l'empresa de Laura Pastor i Isabel Vallès dedicada a obrir al públic patrimoni arquitectònic barceloní que està majoritàriament en mans privades.
Durant el 2016 es van incorporar, també com a membres fundadors, la Fundació Mas Miró, la Casa Museu Duran i Sanpere i finalment també la Casa Vicens.
Els reptes dels edificis representats són, en primer lloc, guanyar visibilitat respecte altres equipaments patrimonials més grans, ben posicionats o amb més mitjans, alguns dels quals són, també, cases museu relacionades amb personalitats rellevants de la cultura.
Segons explica el director de la Fundació Casa Ametller, Santiago Alcolea, els edificis residencials que de moment s'han lligat a Cases Icòniques de Catalunya comparteixen "un denominador comú de qualitat i voluntat de servei" que les distingeix, així com el fet que generalment són cases "molt viscudes i amb molts elements".
L'associació vol promoure "accions conjuntes", ha anunciat la seva presidenta, Núria Ballester, que es duran a terme en paral·lel a l'activitat pròpia de cada casa.
Un dels projectes a mitjà termini és posar en marxa un 'Passaport Cases Icòniques', a l'estil del que ja fa l'entitat Cases Singulars a Barcelona, a manera d'itinerari i preu ajustat per visitar les diverses residències vinculades.
El que ja s'ha fet és activar una pàgina web de Cases Icòniques de Catalunya on es recull la informació de cada una de les –per ara- vuit institucions associades, s'explica la naturalesa de la nova associació i, en un futur, es recolliran les activitats i promocions que es duguin a terme.
D'altra banda, el proper 25 de maig, al Món Sant Benet, se celebrarà la Segona Jornada de Cases Icòniques de Catalunya (la primera des de la constitució de l'Associació).
Una cita que vol ser una trobada entre totes les cases museu implicades i alhora un espai de debat sobre els espais patrimonials.
L'associació està oberta a la incorporació d'altres cases, sempre que es guiïn per "la qualitat i el rigor".
A parer d'Alcolea, a Catalunya hi ha multitud de cases museu i per això la categoria de col·leccions obertes el públic sol ser un "calaix de sastre".
"Cal que hi hagi un geni creatiu al darrere", ha recordat, tot i que l'entitat es fixarà també en el nivell d'excel·lència de les cases que es postulin tant en la qualitat de la visita com en els serveix addicionals que puguin oferir.
"La voluntat és créixer, i de fet això ja s'ha produït durant el procés de gestació de l'entitat", ha remarcat Alcolea, en referència a la recent incorporació de la Casa Vicens de Barcelona al projecte.

Response: "Cases Icòniques de Catalunya" uneix vuit cases museu sota una sola marca per promoure'n la i visibilitat i crear sinergies.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
Ferran Bel demana el vot per CDC el 26-J perquè pugui ser una força "determinant" a Madrid a l'hora de reivindicar els "greus incompliments" del govern espanyol amb Tarragona i el conjunt de la demarcació.
El cap de llista dels convergents ha denunciat aquest dilluns que "la inacció" i el "poc compromís" del govern espanyol amb els Jocs Mediterranis estan posant "en risc" l'esdeveniment esportiu del 2017.
Bel ha carregat contra "l'espectacle electoralista" de la vicepresidenta Sáenz de Santamaria, divendres passat, en què va anunciar 3 MEUR més per a la cita esportiva i ha reclamat el suport de totes les institucions amb els Jocs.
Segons Bel, CDC ha demostrat que compleix amb l'esdeveniment des dels governs de la Generalitat i de la Diputació.
Entre els incompliments de l'executiu espanyol amb la ciutat de Tarragona, Bel també ha esmentat la situació de l'estació de trens i de la xarxa ferroviària, o la manca de finançament per al Mercat Central.
El cap de llista de CDC al Congrés ha opinat que, malgrat que l'acció del govern espanyol amb Tarragona "sempre ha estat minsa", les inversions han arribat quan els convergents han sigut "veritablement determinants" a les corts espanyoles.
Per aquest motiu, Bel ha demanat el suport de la ciutadania i ha garantit que seguiran reivindicant i denunciant a les Corts els greuges que pateix el territori i que treballaran per resoldre'ls si aconsegueixen tenir un pes rellevant a Madrid.
Ferran Bel ha apuntat que un dels incompliments més "greus" de l'executiu espanyol amb Tarragona és la seva "inacció" amb els Jocs Mediterranis.
El també alcalde de Tortosa ha retret al PP que, fa uns mesos, anunciés una inversió "insuficient" de 3,5 MEUR per als Jocs a través de la recaptació de les apostes esportives i que, divendres, "el primer dia de la campanya electoral", ha remarcat Bel, la vicepresidenta anunciés 3 MEUR més.
"L'Estat ha de fer les aportacions que toca i no només promeses electorals", ha reclamat.
Bel ha criticat que, a poc més d'un any del tret de sortida dels Jocs Mediterranis, no es pot discutir si hi haurà les aportacions econòmiques necessàries ni si es planteja renunciar-hi.
"S'estan posant en risc els Jocs per la inacció i el poc compromís de les institucions espanyoles", ha denunciat.
Ferran Bel ha defensat també que, a més de l'Ajuntament, qui sí que ha complert amb els Jocs són la Diputació i el Govern.
"Els convergents som gent de fets i no de paraules", ha reblat.
En una compareixença de premsa des del Mercat Central de Tarragona, encara en obres, la candidatura de CDC ha recordat que una altra promesa electoral per part de l'aleshores ministra Chacón (PSOE), en què garantia finançament per a la remodelació de l'equipament comercial, ha quedat en no res.
"L'aportació ni ha arribat, ni se l'espera", ha lamentat el cap de llista, qui també ha retret a l'Estat la manca d'inversió a la Catedral o al Museu Nacional Arqueològic de Tarragona (MNAT).
En matèria ferroviària, Ferran Bel ha denunciat les mancances de l'estació de Tarragona i, per extensió, de la xarxa convencional de tota la demarcació, i ha explicat que l'executiu espanyol només preveu poc més de 2 MEUR en inversions al territori en aquest àmbit.
"Amb aquest import és impossible fer l'estació de Tarragona que tants cops s'ha promès, ja que també cal suprimir passos a nivell, mantenir la catenària i les infraestructures", ha avisat.
En la mateixa línia, el cap de llista de CDC ha acusat el govern espanyol d'haver incomplert el compromís de desviar el tràfic de camions de la carretera N-340 a l'autopista AP-7, seguint el model de l'N-II a Girona.
Bel ha recordat que, més enllà de reclamar la construcció de l'autovia A-7, CDC aposta per la gratuïtat immediata de l'autopista i que no calgui esperar al venciment de la concessió, tal com defensa la ministra de Foment, Ana Pastor.

Response: Ferran Bel demana enfortir CDC al Congrés espanyol per posar fi a la inacció de l'Estat a Tarragona.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
L'eurodiputat del PDECat, Ramon Tremosa, assegura que si l'estat espanyol entra "en la línia repressiva més pròpia de dictadures que de democràcies avançades" i impulsa "embargaments de béns" pel referèndum facilitarà "el reconeixement futur" de la independència.
En una entrevista amb l'ACN, Tremosa admet que aquesta possibilitat genera "autèntica al·lucinació i estupor" a la Unió Europea perquè "està molt fora de la normalitat democràtica".
"Si el govern espanyol avorta l'1-O, no sabem com ni de quina manera, no haurà acabat el problema català, al contrari, potser l'haurà fet més gran", defensa.
L'eurodiputat català diu que a Europa l'independentisme "no és un suflé" sinó una carpeta que "segons què passi l'1-O" esdevindrà "la primera" sobre la taula.
Tremosa destaca el "caràcter pacífic, alegre, festiu i clarament intergeneracional i interclassista" del moviment independentista, que recorda que s'ha manifestat durant 5 anys "sense ni un vidre trencat".
"L'Europa política la gran pregunta que fa és: tot això es canalitza a les urnes o no?", explica l'eurodiputat del PDECat, que constata que Brussel·les nota un "canvi tectònic a la política catalana", amb unes "persistències de fons" a favor del sobiranisme, especialment "en el vot jove".
"La política europea és molt freda, mira vots en urnes", recorda l'eurodiputat, que creu que si l'1-O "hi ha una participació de 3 milions de persones o més" s'entrarà en un nou escenari en què "el dossier català" arribarà al capdamunt de tots.
"Jo soc de l'opinió que, si el dia 1 hi ha urnes, el govern espanyol ja haurà perdut", destaca Tremosa, que indica que precisament per això Madrid intenta bloquejar amb tots els mitjans possibles la celebració de la consulta.
"L'1-O serà un test d'estrès per veure fins on porten els catalans la voluntat d'independència.
Una cosa és fer una manifestació, una cosa és dir que volem la independència, i una altra començar-la a fer efectiva", afirma.
Per Tremosa, a Brussel·les i la resta d'Europa ja hi ha una "consciència" que a Catalunya "estan passant coses grans" i que "l'Estat espanyol està reaccionant molt malament i pot passar de tot".
Un "cordó sanitari" contra Catalunya
Tremosa també assegura que és "molt lamentable" que el govern espanyol "imposi" un "cordó sanitari" al català perquè no tingui reunions a la Comissió Europea.
"Diu molt poc de la Comissió Europea que cedeixi a les pressions d'un estat, qualsevol, castigant un govern regional perquè no pensa com el central", lamenta l'eurodiputat del PDeCAT.
Tremosa, que ha estat nomenat coordinador d'Afers Econòmics del grup liberal, ha mantingut recentment reunions amb comissaris com el francès Pierre Moscovici o la danesa Margrethe Vestager, entre d'altres.
"A mi no em poden vetar, tot i que se sap prou bé de quin partit sóc i quina postura tinc", destaca.
Tremosa admet que en les trobades amb els comissaris "també hi ha preguntes sobre la situació política europea i catalana".
"No pots amagar un castell dalt d'una muntanya", indica, citant l'Evangeli.
I afegeix: "El govern espanyol potser pot aturar l'1-O, però l'aigua la pots aturar una estona, si té molta força s'acaba escolant".
L'eurodiputat del PDECat també descarta en la conversa amb l'ACN que Catalunya sigui expulsada de la Unió Europea.
"Això de sortir de la UE ja hem vist amb el cas anglès que serà molt complicat, perquè no hi ha precedents", afirma.
"Cada nova multinacional que ve a Catalunya i s'instal·la aquí fa molt més difícil que Catalunya pugui ser expulsada de res: ni de la moneda única, ni de la lliure circulació, i tampoc li interessa ni a França, ni a Alemanya ni a Espanya", destaca.
Segons Tremosa, a Europa no li interessa que Catalunya "pugui ser com un Singapur del sud d'Europa, que pugui fer com Noruega, agafar el que més li convingui de la UE" i fer "dumping fiscal i normatiu".
"Qui no ens deixarà marxar si ens independitzem són precisament els espanyols, francesos i alemanys i italians perquè tenen moltes multinacionals aquí, que serien les primeres perjudicades de qualsevol amenaça", afegeix.
I conclou: "Tota aquesta pirotècnica verbal, aquesta mena de terrorisme verbal i amenaça que busca que el català acabi votant per la por és falsa i cada dia resisteix menys el pes de l'evidència".

Response: L'eurodiputat del PDeCAT Ramon Tremosa assegura que si Espanya continua reprimint el sobiranisme català, acabarà facilitant la independència.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
Un lladre d'uns 40 anys va robar aquest divendres passat, 3 de juny, a una anciana de 85 anys que acabava de treure diners d'una oficina bancària situada a la Rambla de Figueres.
Els fets van succeir pels volts de la una del migdia quan l'entitat bancària estava en ple funcionament, repleta de gent, i al carrer també hi passaven ciutadans.
La víctima acaba de treure diners per passar el mes i els va posar dins d'un sobre que va introduir a la seva bossa de mà.
Quan es disposava a sortir del local, un home d'uns 40 anys – ben arreglat amb una camisa clara i pantalons foscos- que estava fora de l'oficina, va obrir-li la porta de l'establiment.
Mentre amb una mà aguantava la porta perquè la dona sortís, amb l'altra li va treure el sobre amb els diners de l'interior de la bossa.
Així es va poder comprovar posteriorment gràcies a les imatges de les càmeres de seguretat.
Després de sostreure els diners, el lladre va fer veure que accedia a l'interior del local però va marxar ràpidament.
Nou robatori a una persona d'edat avançada a les comarques gironines.
En aquest cas, la víctima no va patir cap agressió física però va quedar-se espantada i desfeta en adonar-se del que li havia succeït.
Acabava de treure una petita quantitat de diners per passar el mes a l'oficina del banc Santader, situada al número 21 de la Rambla de Figueres, i es disposava a sortir de l'establiment.
A la porta, un home d'uns 40 anys, que anava arreglat – amb una camisa de color blanc o blau cel i uns pantalons foscos- va obrir-li la porta per deixar que sortís.
El que no sabia la víctima és que la seva amabilitat era interessada i que darrere el bon gest només hi havia la voluntat d'emportar-se els diners.
Mentre amb una mà aguantava la porta, amb l'altra, el lladre va agafar-li el sobre amb els diners que la víctima havia introduït dins la seva bossa de mà.
Al cap de pocs segons la dona, de 85 anys, va tenir la sensació que no havia tancat bé la cremallera del seu bolso i en comprovar-ho va adonar-se que li acabaven de robar.
Per la seva banda, el lladre va fer veure que entrava al local però no havia fet ni dos passos que va sortir ràpidament de l'establiment i va marxar tranquil·lament del lloc dels fets.
Tot el procés va quedar enregistrat per les càmeres de seguretat del banc.
En aquest sentit, els mateixos treballadors van adonar-se que hi havia determinades persones que passaven diverses vegades per davant de l'oficina.
Això fa pensar als Mossos d'Esquadra que el lladre no anava sol, actuava en grup, i que aquesta no és la primera vegada que roben utitlizant aquest mètode.
Ràpidament, la víctima va explicar-ho a una familiar que l'esperava a l'exterior del banc amb el cotxe mentre ella feia les gestions.
Posteriorment van dirigir-se a la comissaria dels Mossos d'Esquadra per posar la denúncia.
Ara els agents investiguen els fets i esperen localitzar l'autor del robatori.
Dos robatoris a ancians a Girona
Ara fa poc més de tres setmanes, els Mossos d'Esquadra van detenir un camioner de 25 anys, veí de València, que va atracar i malferir dos persones d'edat avançada a Girona.
En el primer cas, el jove va agredir un home de 82 anys prop de l'avinguda Santa Eugènia de la capital gironina.
El lladre va seguir l'ancià fins al portal de casa seva i un cop allà va clavar-li diversos cops de puny.
Quan l'home va caure malferit a terra, el lladre va robar-li la cartera.
Posteriorment, va agredir una anciana de 76 anys per robar-li la bossa de mà.
El jove la va abordar al portal de casa seva i, com en l'anterior ocasió, va donar-li diversos cops de puny fins que l'anciana va caure al terra.
Llavors va agafar-li la bossa de mà i va fugir del lloc.
Les dues víctima va resultar ferides.
En el cas de l'anciana, la dona va haver de ser ingressada a la UCI de l'hospital Josep Trueta de Girona.

Response: Un lladre roba a una anciana de vuitanta-cinc anys que acabava de treure diners en un banc de Figueres.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
"M'inspira escoltar i mirar", confessa Marta Romagosa.
Es nota.
I no només per una llarga i reeixida trajectòria professional com a periodista –coronada el 2011 amb el premi Ràdio Associació de Catalunya a la millor professional del mitjà–, sinó també per la faceta com a escriptora, sempre atenta als detalls i a tot allò que passa al seu voltant.
Aquesta era l'essència de Tots els noms del desig, uns relats intimistes on explorava la passió des del punt de vista de les dones, i així torna a ser a 22 homes i un desig, on ho fa des del punt de vista masculí.
"Per a mi, era un repte saber si seria capaç de parlar en boca dels homes, i fer un llibre diferent al primer", explica, d'entrada.
Per fer-ho possible, la fórmula literària ha hagut de patir algunes variacions.
"M'he hagut d'obligar a ser una mica més gamberra, perquè al principi tot em sortia massa tràgic.
Però tampoc no em volia quedar en la típica història superficial".
I això l'ha portat a fer-se preguntes: què pensen els homes de la rutina, la infidelitat, el sexe, l’amor, el compromís, o el dol?
Tenen pors?
Dubtes?
Com se senten quan es perd el fill esperaven?
Aspectes que l'han obligat a fer l'exercici de posar-se a la pell –i al cap– d'una gran diversitat d'homes, tots diferents i amb motivacions i problemes particulars.
"També he pogut comprovar les diferències entre homes i dones.
La principal?
Que nosaltres ens ho xerrem tot, i els homes no tant.
És una qüestió força cultural i, en el fons, una mancança.
De fet, quan un home té l'emotivitat treballada se li diu té un 'toc femení'.
El mateix passa amb l'empatia, que crec que és molt més habitual en les dones", assegura.
"I també he descobert que hi ha tòpics que són falsos, com per exemple, aquell que diu que les dones no som infidels".
Els atemptats de la Rambla, "sense sucar-hi pa"
El nou llibre traça una línia de continuïtat amb el seu debut, tot i que s'endinsa en temàtiques forçosament diferents, amb dos relats que tenen un pes molt especial.
El primer, fet a partir dels atemptats de la Rambla, el 17 d'agost.
"Tot va començar perquè volia fer un conte sobre Barcelona.
Quan va passar l'atemptat, vaig voler parlar-ne, però estava molt afectada i tenia clar que no volia fer un conte de sucar-hi pa.
Si el llegeixes, veuràs que no saps mai per on va, només surt la data, al final".
El conte és cru, especialment contingut.
"Ve a dir que pots trobar l'amor de la teva vida, i que la casualitat és el motor de tot, per molt que facis plans.
El conte em va quedar com jo volia, sense sang, que fos una història bonica".
Un altre dels relats que més crida l'atenció és el que mostra la vivència d'un avortament des de la perspectiva d'un home.
"Ningú li pregunta a l'home com se sent, en aquests casos", rebla.
"Moltes vegades, les dones ens hem de reivindicar, però en aquest aspecte, t'asseguro que ningú no es preocupa pel pare".
El relat ofereix una manera d'oferir llum a un patiment que és molt humà, com passa a la resta de narracions, escrites amb la intenció de mantenir un fil que les uneixi.
"El desig és el fil conductor, però no en tenia prou.
Per això vaig posar com a colofó el conte Maria, l'únic on una dona és la protagonista".
Una manera de tancar on veiem el "desig" d'una dona que vol tenir els amics, en un conte on surten pràcticament tots els protagonistes dels altres relats.
"Ella fa repàs, munta la festa, els convida a l'hotel de Mallorca", com si posés un llaç, amb l'objectiu comú de sacsejar.
"He intentat que hi hagi un ordre compensat, amb uns relats que facin riure, d'altres plorar, etc. Però m'agrada molt que hi hagi principi i final, també amb un vincle entre un dels contes i el primer llibre".
És la manera d'escriure de Romagosa: com un joc, per fer passar una bona estona.
Una manera de gaudir que va d'autor a lector, i viceversa.

Response: L’escriptora Marta Romagosa presenta “22 homes i un desig”, en què explora la passió des del punt de vista masculí.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
El Pi de les Tres Branques ha recuperat el seu aspecte original i podrà presidirà l’Aplec del proper diumenge 19 de juliol en plenes condicions.
Avui s’han realitzat els treballs per recuperar l’estètica de l’arbre monumental després que uns brètols tallessin una de les seves branques el mes de maig de l’any passat.
Una grua de grans dimensions ha mogut la branca de més de dues tones de pes per tornar-la a col·locar al seu lloc habitual.
L’operació va començar fa uns mesos amb la instal·lació d’uns nervis d’acer per recuperar l’estructura de la branca i aquest dimarts s’ha completat tot el procés amb uns treballs que es preveu que s’allarguin tot el dia amb l’objectiu que totes les parts de l’arbre quedin ben ajustades.
Des de primera hora del matí d’aquest dimecres, els operaris de l’empresa encarregada de la reconstrucció han preparat la branca per poder fer el trasllat amb total seguretat.
Els treballs previs han estat més laboriosos que l’operació que s’ha realitzat amb la grua de grans dimensions i que ha consistit en elevar la branca de més de dues tones i traslladar-la uns metres per situar-la al seu punt original.
Un altre dels moments més delicats i que ha necessitat més dedicació ha estat la unió amb la part de l’arbre que va quedar dempeus.
Amb aquesta operació s’ha tornat a recuperar l’aspecte original del Pi de les Tres Branques, que va ser víctima d’una bretolada el mes de maig del 2014.
‘Semblava que aquest moment no arribaria mai’, explicava l’alcalde de Castellar del Riu, Adrià Solé.
El batlle també ha manifestat que els darrers mesos està ‘amb l’ai al cor’ per si hi torna a haver una bretolada i, de fet, fa poques setmanes el Pi Jove també ha estat víctima d’un atac.
Davant d’aquesta situació, Solé ha reclamat a la Generalitat la instal·lació d’un sistema de càmeres de seguretat a la zona per ‘garantir la integritat dels arbres monumentals’.
La recuperació del Pi de les Tres Branques ha tingut un cost de 35.000 euros finançats a parts iguals pel Govern la Generalitat i la Diputació de Barcelona.
Eduard Parés, cap de la secció de Gestió d’Espais Naturals de la Generalitat, ha explicat que, després d’un estudi es va optar per ‘fer una reconstrucció fidel de l’original’ i ha reconegut que aquest és l’arbre monumental que ‘ha portat més feina’ dels 200 que hi ha a tot Catalunya.
‘La nostra lluita és que els arbres morts es vegin com un testimoni i no com a llenya’, ha afegit Parés.
L’empresa encarregada de la reconstrucció farà un seguiment els propers dies per comprovar l’estabilitat de l’arbre i ajustar l’estructura en cas que sigui necessari.
A l’Aplec que se celebrarà el proper diumenge 19 de juliol ja es podrà comprovar el resultat final de l’operació.
‘Esperem poder fer una gran festa’, ha explicat el batlle de Castellar del Riu, qui també espera que aquell dia hi hagi ‘molta afluència de gent’.
La simbologia del Pi de les Tres Branques
El mes de maig de 2014 uns desconeguts van serrar una de les tres branques del Pi de les Tres Branques del Pla de Campllong, al terme municipal de Castellar del Riu (Berguedà).
Els Mossos que van investigar els fets van atribuir-ho a una bretolada, ja que ningú va reivindicar l’acció.
Tot i això, el batlle del municipi, Adrià Soler, va apuntar que podia tenir relació amb el procés sobiranista que viu el país, ja que l’emblemàtic pi ja havia patit amb anterioritat algunes pintades.
El Pi de les Tres Branques, de 25 metres d’alçada, es troba situat al terme municipal de Castellar del Riu i simbolitza la unió dels tres territoris que formen els Països Catalans: Catalunya, les Illes Balears i el País Valencià.
Cada any, el tercer diumenge de juliol s’hi celebra un acte politicocultural al seu voltant i Mossèn Cinto Verdaguer li va dedicar un poema.

Response: El Pi de les Tres Branques recupera el seu aspecte original després que uns vàndals li tallessin una branca.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
El CaixaFòrum acaba d’inaugurar la primera gran exposició sobre Velázquez que es pot veure a Barcelona.
La col·lecció barroca del Museu del Prado de Madrid nodreix la mostra, que proposa un diàleg entre set obres mestres del pintor sevillà i una cinquantena de llenços d’altres grans artistes del seu temps, entre els quals hi ha Rubens, Ribera, El Greco, Zurbarán, Giordano i Van Dyck.
Les obres de Velázquez ofereixen una visió àmplia de la paleta estilística i temàtica del pintor i proposen un joc de comparacions i correlacions amb alguns dels pintors espanyols i internacionals amb els quals es va relacionar i de la producció dels quals estava al corrent.
L’exposició, que conviu al CaixaFòrum amb una altra gran mostra dedicada a Toulouse Lautrec, es podrà visitar fins al 3 de març de 2019.
Ticià, El Greco, Ribera, Antonio Moro, Rubens, Murillo, Giordano, Brueghel, Guido Reni, Van Dyck, Zurbarán, Claudio de Lorena i Stanzione són la constel·lació d’artistes l’obra dels quals acompanya set grans pintures de Velázquez a l’exposició ‘Velázquez i el Segle d’Or‘ al CaixaFòrum.
Les set obres mestres del pintor sevillà són Felipe IV, Juan Martínez Montañés, Isop, Adoració dels Reis Mags, Bufó amb llibres, El príncep Baltasar Carlos a cavall i Mart.
Les peces han estat escollides pel comissari Javier Portús Pérez –cap de conservació de pintura espanyola del Museo del Prado– i volen donar una descripció de l’autor com més detallada millor.
‘La intenció és que, amb aquestes set obres, s’entengui qui va ser Velázquez, l’afany d’originalitat, la singularitat narrativa i les extraordinàries virtuts tècniques que el converteixen en un dels cims de la pintura’, diu el comissari.
I afegeix: ‘Va ser un dels artistes espanyols més versàtils i que va cultivar més varietat de temes, cosa que ha volgut reflectir l’exposició.’
La representació del saber, la religió, la reflexió sobre l’art, la cort, la mitologia i el paisatge són els àmbits temàtics que proposa l’exposició per a mostrar aquest ventall temàtic de Velázquez.
Per a cada qüestió, un llenç de Velázquez.
I al seu voltant, obres d’altres artistes que permeten de comparar la seva feina amb la que feien altres artistes del Segle d’Or de la pintura de l’estat espanyol i també l’europea i que permeten que el visitant situï Velázquez en un lloc més concret.
‘Des de ben jove, Velázquez buscava la singularitat amb una voluntat de distingir-se, des de les seves primeres obres a Sevilla: uns bodegons que no s’assemblen a res conegut fins aleshores’, explica Portús.
Més endavant, va començar a treballar al servei de la cort reial espanyola, un espai competitiu i on singularitzar-se, i des d’on tenia accés a la producció que es feia a Europa.
Les corts dels diversos estats europeus van fer aquesta funció de promoció artística i van contribuir a l’observació, la comparació i les influències entre els diversos creadors del moment.
En aquest sentit, el comissari de la mostra admet que, si bé estem acostumats a escriure la història de la pintura en termes d’escoles estatals, la realitat no sempre va ser tan compartimentada, perquè la pintura és un llenguatge que no en sap, de fronteres.
‘El joc d’estímuls i influències era extraordinàriament variat, i una de les coses que mostra aquesta exposició és fins a quin punt en aquella època la pintura era un llenguatge internacional que no coneixia fronteres’, conclou Portús.
‘Velázquez i el Segle d’Or’ és la tercera exposició organitzada conjuntament entre CaixaFòrum i el Museo del Prado, després de ‘Goya.
Llums i ombres’, i ‘La bellesa captiva.
Petits tresors del Museo del Prado’.
En aquest cas, la nova exposició a Barcelona se suma als actes de celebració del bicentenari de la pinacoteca madrilenya.
Aquesta és una de les moltes propostes que us oferim per al cap de setmana.
Si voleu descobrir-ne més, cliqueu a Què podem fer aquest cap de setmana: deu propostes

Response: El CaixaFòrum, en col·laboració amb el Museo del Prado, acull la primera gran exposició de Velázquez a Barcelona.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
El telèfon 112 d'Emergències ha rebut 1.148 trucades durant el temporal de pluja.
22 al Gironès, 16 al Vallès Occidental i 11 al Maresme.
Alhora, 3.355 clients s'han quedat sense llum durant la passada nit a Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat), però Endesa ha localitzat i reparat l'avaria durant la matinada.
La Direcció General de Protecció Civil manté la fase d'alerta del Pla INUNCAT activada per les pluges que continuen caient al Principat i l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) adverteix del creixement del Fluvià i del Ter a la seva part alta.
Es demana a la població que eviti els accessos a la llera d'aquests rius i també a la del Besòs, que baixa molt ple i amb força.
El riu Besòs porta un cabal alt a tota la conca i al seu pas per Santa Coloma de Gramenet ha assolit nivells alts.
Es demana es vigili els accessos a la llera del riu, guals i punts baixos als municipis de : Montornès del Vallès, Martorelles, Mollet del Vallès, La Llagosta, Sant Fost de Campsentelles, Montcada i Reixac, Santa Coloma de Gramanet, Barcelona i Sant Adrià del Besos.
Els municipis han estat avisats.
Hi ha també situació de risc hidrològic al Fluvià per creixement del riu aigües avall d'Esponellà.
Es recomana evitar accessos a la llera, punts baixos, guals i creuaments de riu a nivell als municipis de Esponellà, Cabanelles, Vilademuls, Navata, Pontós, Bàscara, Garrigàs, Vilaür, Palau de Santa Eulàlia, Sant Mori, Sant Miquel de Fluvià, Ventalló, Torroella de Fluvià, l'Armentera i Sant Pere Pescador.
S'ha passat avís a tots els municipis mencionats.
També situació de risc hidrològic a la conca de l'Alt Ter per cabal molt alt al seu pas per Ripoll.
Es recomana evitar accessos a la llera, punts baixos, guals i creuaments de riu a nivell als municipis de Ripoll, Les Llosses, Santa Maria de Besora, Montesquiu, Sora, Sant Quirze de Besora, Orís, Sant Vicenç de Torelló, Torelló, Les Masies de Voltregà, Manlleu, Gurb, Les Masies de Roda, Roda de Ter, Tavèrnoles, Santa Maria de Corcó i Tavertet.
S'ha avisat des de Protecció Civil de la Generalitat a tots els municipis mencionats.
Carreteres tallades i amb cadenes
La carretera C-240a està tallada per esllavissades des de Riva a Vilaverd (Alt Camp).
També és obligatori circular amb cadenes a Naut Aran, a la C-142b per accedir al Pla de Beret i a la C-28 fins a Alt Àneu, inclòs el Port de la Bonaigua.
També està tallada la carretera GIV-6226 per inundacions a Garrigàs (Alt Empordà), i s'ha de circular per anar de Castellar de N'Hug (Berguedà) cap a La Molina.
132 avisos als bombers
Els Bombers de la Generalitat, per la seva banda, han rebut 132 avisos per pluja.
Sobretot, per inundacions de cases i de carrers, cables elèctrics amb guspires i arbres caiguts.També han ajudat algunes persones a sortir dels seus vehicles, on havien quedat atrapats per culpa de l'aiguat.
Els serveis més destacables s'han fet a Sabadell, al Masnou i a Tortosa.
A Sabadell s'han evacuat tres blocs de pisos amb 92 veïns a la Ronda Santa Maria 46 i 48 i Església 97, degut a l'acumulació d'aigua a la teulada i a les filtracions que hi ha causat la pluja.
La Policia Local i els Bombers van assistir els veïns, 79 dels quals s'han reallotjat en cases de familiars o coneguts i la resta en un hotel.
Hi han treballat tres vehicles dels Bombers, que van ser avisats pel telèfon 112 a les 20.36 h.
Al Masnou, va caure anit un mur al carrer Sant Miquel, 67, trencant una canonada de gas i abonyegant tres vehicles estacionats a la via pública.
A Tortosa, els Bombers de la Generalitat, amb membres del Grup D'actuacions Especials (GRAE ) han localitzat una parella (una noia de 22 anys i un noi de 35) que havia sortit a fer una excursió al Caro i ja no va tornar a casa, on se'ls esperava ahir.
S'han localitzat sans i estalvis al refugi de la Mola, on dissabte els va sorprendre una nevada i hi havien quedat totalment incomunicats.
Els joves han estat traslladats al parc de Bombers d'Amposta, on els esperava la família.

Response: El temporal provoca situacions de risc hidrològic en diverses zones de Catalunya, on es manté activa l'alerta del Pla INUNCAT.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
L’aviació turca ataca les tropes kurdes del nord de l’Irac.
Aprofitant l’activitat de l’anomenat Estat Islàmic (ISIS), els turcs han començat a bombardar posicions a Síria i a l’Irac.
Tanmateix, per cada atac contra els grups gihadistes de l’ISIS, se’n fan uns quants als campaments kurds.
Així doncs, la fràgil treva que s’havia instaurat al Kurdistan perilla.
1.
Un poble entre diversos estats
Hi ha prop de quaranta milions de kurds, que viuen dividits entre uns quants estats.
A Síria, habiten algunes zones del nord del país, separades geogràficament, que reben el nom de Rojava.
Finalment hi ha també kurds en zones de l’Iran, Armènia, l’Azerbaitjan i Geòrgia.
Els kurds resten units per una intensa solidaritat, siguin de la regió que siguin, i tots consideren les seves lluites una sola lluita.
Malgrat les diferències polítiques entre els partits, defensen la causa pròpia independentment de l’estat on visquin.
Els kurds són la minoria nacional més important de Turquia.
Al mapa es veu la distribució de la població kurda en l’estat turc actual.
Són majoritaris a les províncies orientals, però hi habiten en un nombre significatiu en més indrets del país, especialment a Istambul, on hom calcula que n’hi ha prop de dos milions.
Els kurds han estat severament reprimits pels governs turcs successius, que han negat la seva existència i àdhuc han arribar a prohibir el mot ‘kurd’.
La guerrilla comunista kurda del PKK ha mantingut durant dècades la lluita armada contra els turcs.
Les autoritats turques havien anat obrint la mà, havien permès una tímida presència de la llengua kurda i havien acceptat la presència de partits polítics kurds.
En contrapartida, el PKK havia anunciat una treva.
El líder de la formació, Abdul·là Ocallan, presoner a Turquia, havia establert converses amb els governants per normalitzar la situació.
Però els atacs d’aquesta setmana han fet que el PKK suspengués la treva: ha comès atemptats que han causat la mort de dos policies turcs.
Els kurds de Síria, que anomenen el seu territori Rojava, han estat molt actius en la lluita contra l’ISIS, igual com ho han estat els de l’Irac.
En els quatre cantons històrics que controlen han activat un procés revolucionari en què l’organització de la societat es guia per principis molt oberts, per exemple quant al paper de la dona o la col·lectivització dels serveis.
La crisi actual ha estat causada per un atemptat contra grups kurds o pro-kurds que acudien a defensar la ciutat de Kobanê, bastió de la resistència contra el gihadisme.
L’atemptat, fet dins Turquia, ha servit de justificació al govern turc per a permetre atacs aeris dels Estats Units des de les bases turques, però també per a escomeses de l’aviació turca.
Han estat atacs polèmics, perquè s’han adreçat a les bases que els guerrillers kurds de Turquia tenen a les muntanyes de l’Irac.
Els guerrillers kurds de Turquia, d’ençà que es va proclamar la treva, han lluitat contra l’ISIS a l’Irac i Síria, i ara veuen com Turquia, amb l’excusa de lluitar contra el mateix enemic, els ataca a ells.
4.
Les muntanyes Qandil, la base estratègica dels kurds de Turquia i l’Iran
Les muntanyes Qandil, situades dins l’actual regió autònoma kurda de l’Irac, han estat tradicionalment la base de rereguarda dels grups kurds que lluiten contra Turquia i contra l’Iran.
Són d’un accés molt complicat, fins al punt que quan els Estats Units van envair l’Irac no van arribar a controlar-les.
Per als kurds, experts muntanyencs, les Qandil ofereixen un recer segur des d’on poden transitar cap a Turquia, fer els atacs i tornar.
Aquestes bases de l’Irac són les que ara bombarda Turquia amb l’excusa de la lluita contra l’ISIS.
5.
Durant la guerra freda, Turquia va adquirir un gran valor per als Estats Units i l’OTAN, perquè era l’únic país veí de l’URSS on els americans podien desplegar l’exèrcit.
Això va fer que Anatòlia s’omplís d’instal·lacions militars que més tard van ser usades en el conflicte de l’Orient Mitjà i en les guerres de l’Irac.
Algunes d’aquestes bases són conjuntes entre els exèrcits de l’OTAN i Turquia i ara serveixen de punt de partida dels atacs contra les bases kurdes.
Això ha portat un notable malestar en alguns aliats, conscients que els guerrillers kurds (peixmergues) són la principal força militar que atura l’avanç dels grups gihadistes a l’Irac i a Síria.

Response: Aprofitant l’activitat de l'Estat Islàmic (ISIS), l’aviació turca ataca les tropes kurdes del nord de l’Iraq.


Instruction: Escriu una oració que presenti la idea principal del text següent:

Context:
Iñigo Iruin (Sant Sebastià, 1953) és el nou advocat de Meritxell Serret, que ha prescindit de Gonzalo Boye.
Iruin és força desconegut al nostre país, però ha estat un dels lletrats més destacats de l’esquerra abertzale i dels seus dirigents, entre els quals Arnaldo Otegi.
Un històric que ara s’ha implicat en la defensa de Serret, provisionalment en llibertat i citada a prestar declaració davant el jutge Pablo Llarena el 8 d’abril.
Iruin és llicenciat en dret penal i en ciències empresarials.
Actualment exerceix d’advocat, però també ha estat polític.
Fou militant d’Herri Batasuna, diputat al Parlament del País Basc entre el 1984 i el 1990 i entre el 1998 i el 2001, i senador per Guipúscoa.
També va ser membre de la mesa nacional de Batasuna des de final dels anys vuitanta fins a mitjan anys noranta.
A principi de segle, va deixar d’exercir càrrecs polítics per dedicar-se a l’advocacia.
També és membre del consell d’administració d’Orain S.A., que editava el diari Egin abans que l’Audiència espanyola n’ordenés arbitràriament el tancament.
El seu activisme polític l’ha dut a exercir l’advocacia amb el compromís irrenunciable amb la causa de la llibertat del País Basc.
Segons que assegurava Vozpópuli aquesta setmana, Iruin és un advocat respectat per jutges i fiscals del Tribunal Suprem espanyol, on ha participat en molts judicis, per la seva alta qualitat tècnica.
Ha defensat membres d’ETA i militants de l’esquerra abertzale jutjats per acusacions de terrorisme a l’Audiència espanyola.
També ha participat en les converses entre ETA i el govern espanyol, i el 2007 va mostrar-se crític amb l’estratègia de Batasuna respecte del procés de pau.
Iruin pot presumir de dues victòries destacades contra el Suprem espanyol en la defensa de l’esquerra abertzale.
És un dels pares de Sortu, l’organització hereva de Batasuna, integrada a EH Bildu.
El Suprem espanyol va voler il·legalitzar Sortu perquè entenia que els estatuts no condemnaven fermament la violència, però Iruin va guanyar la partida i el Tribunal Constitucional espanyol va avalar-ne els estatuts.
La fórmula que va trobar, i que va irritar el Suprem, deia que la nova organització rebutjava “l’ús de la violència, o l’amenaça de la seva utilització, per a aconseguir objectius polítics.
Això inclou la violència d’ETA, si n’hi hagués”.
Un altre triomf important fou la consecució de l’empara del Constitucional espanyol contra la condemna del Suprem contra els membres de la mesa nacional de Batasuna el 1997.
Un altre dels seus grans èxits és la condemna a presó contra l’ex-general de la Guàrdia Civil Enrique Rodríguez Galindo, mort fa poques setmanes a causa de la covid-19, pel cas de Lasa i Zabala.
També va aconseguir la desclassificació de documents del CESID sobre els GAL.
En una entrevista a EITB el 2014, Iruin desgranava la implicació del PSOE en el terrorisme d’estat.
“Els GAL són l’estat fent terrorisme.
Funcionaris de l’estat fent terrorisme.
La primera generació del terrorisme d’estat eren bàsicament mercenaris fent terrorisme .
La dada nova d’aquesta segona generació és que a aquest terrorisme mercenari s’hi incorpora terrorisme executat directament per funcionaris policíacs, és a dir, per policies i guàrdies civils”, resumia.
L’advocat abertzale ha participat en més casos destacats.
Entre el 2005 i el 2007 va formar part de la defensa al macrojudici del sumari 18/98 durant setze mesos a l’Audiència espanyola contra cinquanta-sis acusats vinculats a ETA, dels quals quaranta-sis foren condemnats, i també va implicar-se en el cas Egunkaria, que va acabar el 2010 amb l’absolució de Martxelo Otamendi, Ignacio María Uria, Juan María Torrealdai, José María Auzmendi i Javier Oleagalos malgrat el tancament arbitrari del diari set anys abans.
Darrerament, Iruin ha defensat Arnaldo Otegi, Arkaitz Rodríguez, Rafa Díez Usabiaga, Miren Zabaleta i Sonia Jacinto en el cas Bateragune.
Tot i que els dirigents abertzales foren condemnats a penes de presó per l’intent de reconstruir la mesa nacional de Batasuna, l’advocat va obtenir un triomf contundent contra Espanya al Tribunal Europeu els Drets Humans, que va anul·lar el judici contra Otegi i els altres condemnats.
El Suprem espanyol va trigar dos anys a fer complir la sentència d’Estrasburg –va anul·lar definitivament les condemnes després de les eleccions del País Basc el juliol del 2020, de manera que privà que Otegi en fos candidat– i n’ha ordenat la repetició.
Iruin ja ha presentat un recurs contra la decisió del Suprem al Constitucional, i espera de tornar a guanyar.
El 1992 va defensar-se a si mateix en un procés judicial en què era acusat d’actuar com a mediador d’ETA en el cobrament de l’anomenat impost revolucionari.
Al sumari, el magistrat de l’Audiència espanyola Carlos Bueren va arribar a acusar-lo de ser un dels principals dirigents d’ETA.
Un altre element biogràfic remarcable és la seva presència a l’assalt a l’hotel on eren reunits els diputats i senadors de Batasuna el 20 de novembre de 1989, el dia abans de la investidura de Felipe González al congrés espanyol.
Uns encaputxats van irrompre amb trets i van assassinar Josu Muguruza.
Més tard, l’ex-policia espanyol Ángel Duce fou condemnat per aquells fets.

Response: Iñigo Iruin és un advocat respectat per jutges i fiscals del Tribunal Suprem espanyol, i és el nou advocat de Serret.