Instruction: Què desitja fer la Generalitat?

Context: La Generalitat vol limitar el preu dels lloguers a Catalunya i estendre la durada dels contractes dels tres anys actuals a un termini d'entre sis i deu, a través d'una modificació del llibre sisè del Codi civil català. La consellera de Justícia, Ester Capella, ha anunciat el pla en el qual treballa el seu Departament i que podria entrar en vigor a final d'any, un cop rebi l'aval del parlament. ‘No pot ser que els veïns es vegin obligats a abandonar casa seva' perquè ‘reben moltíssimes pressions dirigides des de fons d'inversió que compren blocs enters de pisos per convertir-los en habitatges de luxe o destinar-los al turisme', ha assenyalat Capella. El projecte de llei preveu limitacions en el preu dels arrendaments a Catalunya, que han crescut en mitjana un 29% els últims cinc anys fins a arribar a una mitjana de 698 euros i superar així els preus previs a la crisi del 2008, segons dades de l'Incasòl, organisme lligat a la Generalitat. Això no obstant, Capella no ha precisat quantitats, ja que seran els departaments de Territori i Sostenibilitat i d'Economia els que especifiquin ‘de quina forma s'articula' la limitació dels preus. De moment, la titular de Justícia ha avançat que una opció serà a través de la regulació dels índexs de preus o bé dotant als ajuntaments d'autonomia perquè siguin aquests els que estableixin un límit al valor dels lloguers al seu municipi. Un altre dels punts principals de la norma fa referència a la durada mínima dels contractes, que el govern vol allargar dels tres anys actuals a un període d'entre sis i deu anys. Encara que tampoc no ha especificat detalls sobre els criteris que es tindran en compte per definir el termini d'extensió, sí que ha assegurat que els contractes de lloguer de particulars tindran una durada inferior als arrendaments subscrits per societats mercantils. En cas de concretar-se, la nova llei inclourà també un paquet de mesures perquè el lloguer d'immobles es dugui a terme amb ‘millors garanties', tant per als arrendataris com per als propietaris. ‘Volem igualtat de condicions per evitar els litigis que provoquen desigualtats a l'hora de contractar', ha asseverat Capella, qui ha recordat, no obstant això, que la Generalitat no té competències ‘sobre la llei d'Enjudiciament Civil', de la qual depenen els desnonaments i les execucions hipotecàries. La modificació del Codi civil català també persegueix ‘evitar abusos com l'augment desproporcionat del cost del lloguer' al cap de tres anys d'haver-lo signat, cosa que, segons l'opinió de la consellera, contribueix a l'expulsió del veïnat i a l'ús no residencial dels immobles. ‘És molt important treballar contra els abusos, contra l'augment desproporcionat dels lloguers i contra l'expulsió de les veïnes i veïns dels barris de les ciutats i pobles del nostre país', ha reiterat Capella. Ha afegit que ‘l'estabilització' del mercat ha de servir per ‘reduir la diferència entre l'increment accelerat del preu del lloguer i l'estancament dels salaris'. El departament de Justícia lliurarà al govern el mes que ve la memòria preliminar d'aquesta llei, que volen presentar-la al parlament a final d'any, per la qual cosa, en cas de rebre l'aprovació, podria entrar en vigor abans que acabi el 2019. El preu de lloguer a Barcelona ha crescut un 38% en cinc anys D'acord amb Incàsol, el valor dels arrendaments s'ha disparat especialment a Barcelona, on l'arrendament mitjà d'un pis de 72 metres quadrats arriba als 949 euros, un 38% més que cinc anys enrere. Això significa que, de mitjana, llogar un habitatge ara s'ha encarit en 267 euros respecte al 2013. Sant Just Desvern, el Papiol, Ripollet, Sant Andreu de la Barca o Santa Coloma de Gramenet són els cinc municipis de l'àrea metropolitana on ha crescut el preu del lloguer en l'últim any: un 39%, 22%, 12,7%, 11% i 9,9% respectivament

Response: Limitar el preu dels lloguers a Catalunya i estendre la durada dels contractes dels tres anys actuals a un termini d'entre sis i deu.


Instruction: Amb quin diminutiu es coneixia a Josefa Barba-Gosé Flexner?

Context: Josefa Barba-Gosé Flexner, també coneguda com a Pepita Barba o Josefa B. Flexner, o simplement J.B. Flexner (Barcelona, 1903 o 1904 - Filadèlfia, 25 de juny de 2000) va ser una científica catalana que es va exiliar el 1937, amb la Guerra Civil Espanyola, i es va traslladar als Estats Units, on va viure bona part de la seva vida, integrada a la societat nord-americana.,  Nascuda en el si d'una distingida família, va cursar les carreres de Farmàcia i Dret. La primera per vocació científica, i la segona com un repte personal davant del seu germà Eduardo. De la carrera de Farmàcia el que realment li agradava era la investigació al laboratori. En 1926, amb 22 anys, va decidir desplaçar-se fins a Madrid on s'instal·laria a la prestigiosa Residencia de Señoritas. Allà disposaria d'un avançat i preparat laboratori de química creat per la seva primera directora, la cèlebre bioquímica nord-americana Mary Louise Foster el 1920. El 1927 torna a la Barcelona i entra a treballar en el prestigiós Institut de Fisiologia de Barcelona, amb August Pi Sunyer i Jesús Maria Bellido i Golferichs, i on sol·licita, a través de la Junta per a l'Ampliació d'Estudis i Investigacions Científiques (JAE), presidida per Santiago Ramón i Cajal, una beca per poder prosseguir la seva formació al Regne Unit. Ho aconsegueix a la Royal Pharmaceutical Society of Great Britain entre desembre de 1928 i agost de 1929. Després de retornar novament d'Anglaterra, i de presentar la seva tesi doctoral a Madrid, el 1929 ingressa com a sòcia a la Reial Societat Espanyola de Física i Química (SEFQ). Iniciada la dècada dels anys 30 sol·licità una altra beca per ampliar els seus estudis, aquest cop a la institució filantròpica creada pel mecenes Rafael Patxot i Jubert i que portava el nom de la seva filla morta prematurament: Fundació Maria Patxot i Rabell. Aquest ajut econòmic li va permetre traslladar-se als Estats Units, concretament a ampliar els seus coneixements a la Johns Hopkins University School of Medicine de Baltimore. Durant la seva estada a Baltimore va conèixer a Louis Flexner amb qui establiria una amistat que anys després es convertiria en una relació de sentimental i professional. Després de finalitzar els estudis d'especialització a Baltimore, Josefa va tornar a Barcelona el 1932.,  Després d'haver estat una jove promesa de l'anomenada escola biològica catalana, el juliol de 1937 Josefa Barba Gosé, fugint de la Guerra Civil, travessa clandestinament els Pirineus, pel pas fronterer d'El Pertús, on es troba amb el neurofisiòleg nord-americà Louis B. Flexner (1902-1996), amb qui es casa. Plegats, es traslladen als Estats Units, on iniciarà, sota un altre nom, una fecunda vida personal i científica. Allà comença a treballar a la Universitat Johns Hopkins, al costat del seu marit, adoptant el seu cognom, i desenvolupa una fructífera carrera científica. Bona part dels èxits científics en el camp de la neurofisiologia no arribarien fins al 1951, quan es van traslladar fins a Filadèlfia per treballar a la Universitat de Pennsilvània. Dos anys després fundarien el prestigiós Institut de Ciències Neurològiques que dirigiria Louis. Després de 59 anys de vida i investigació en comú, Louis va morir l'abril de 1996 i Josefa 4 anys després, el 2000, als 97 anys. La història sobre la seva vida va passar pràcticament desapercebuda al llarg de tot el segle xx. No fou fins al final de la primera dècada del segle xxi, quan el nom de Pepita Barba va aparèixer citat en el llibre de memòries de Núria Pi-Sunyer, la neboda d'August Pi-Sunyer, qui dirigiria a Josefa durant els anys que ella va romandre a l'Institut de Fisiologia de Barcelona.

Response: Amb el de Pepita.


Instruction: On va néixer Clàudia Pons?

Context: Clàudia Pons Moll (Barcelona, 1975), lingüista i filòloga catalana, professora de la Universitat de Barcelona. Especialitzada en fonologia, lingüística teòrica i variació lingüística del català i d'altres llengües romàniques, i en ensenyament de català.,  Doctora en Filologia Catalana (2004) per la Universitat de Barcelona amb la tesi doctoral «Els contactes consonàntics en balear. Descripció i anàlisi», la qual va quedar finalista (amb menció honorífica) del Premi Claustre de Doctors de la Universitat de Barcelona a tesis doctorals (edició 2006). Les tasques d'investigació que ha dut a terme se centren en la fonologia, la morfofonologia, la variació lingüística i la lingüística teòrica, i les tasques de docència se centren en les mateixes disciplines, i també en l'ensenyament de la normativa del català, la redacció i l'anàlisi de textos escrits en català, i la producció de textos orals en català. Actualment, és professora agregada al Departament de Filologia Catalana de la Universitat de Barcelona, després d'un període en què ha estat professora titular interina (2012-2015).,  Durant el període 2008-2010, va ser beneficiària d'un contracte d'investigació Juan de la Cierva per dur a terme un projecte de recerca sobre la fonologia de les llengües romàniques, adscrit al projecte «Microvariació: trets sintàctics i morfofonològics» (MICINN-UAB; IP: Carme Picallo). Des del 1999, és membre del Grup d'Estudi de la Variació Dialectal, amb adscripció a diferents projectes de recerca (IP: Maria-Rosa Lloret), i del 2008 al 2011 també ha format part de diferents projectes coordinats des de la UAB.,  Juntament amb Maria-Rosa Lloret, és investigadora principal (IP2) del projecte Fenómenos de interfaz fonética-fonología-morfología desde la perspectiva de la variación lingüística. És membre del Grup d'Estudi de la Variació (Generalitat de Catalunya; IP: Lluís Payrató) i col·laboradora externa del Centre de Lingüística Teòrica (UAB).,  Juntament amb Josefina Carrera, és la directora del projecte «Els sons del català», que té un vessant docent (GenCat-UB-UAB-UdL-URV; 2008MQD00189, IP: Joan Solà; 2010MQD00193, IP: Clàudia Pons-Moll) i un vessant de recerca. El projecte va ser premiat mitjançant el programa RecerCAIXA (RecerCaixa 2011; IP: Clàudia Pons-Moll) (http://www.ub.edu/sonscatala/). També és membre del grup d'innovació docent FONCAT i col·laboradora externa del grup Gramàtica Orientada a les Competències.,  Ha presentat els resultats de la seva recerca en en revistes, llibres, sèries i actes de congressos, molts dels quals de caràcter internacional (Linguistic Inquiry, Phonology, Probus, Caplletra, Studies in Language, Catalan Journal of Linguistics, Acta Linguistica Hungarica, Romance Languages and Linguistic Theory, Prosodies. With Special Reference to Iberian Languages, Estudis Romànics, Catalan Review, Zeitschrift für Katalanistik, Symposia Philologica, Randa, Llengua & Literatura, Estudios Catalanes, Revista de Linguistica Occitana, Proceedings of ConSole X, Proceedings of NELS, etc.), i en diferents congressos de prestigi internacional (OCP, Manchester Phonology Meeting, NELS, ConSole, Going Romance, LSRL, GLOW Colloquium, Phonetics and Phonology in Iberia, North American Phonology Conference, Conference on Manner Alternations in Phonology, LabPhon, International Morphology Meeting, Decembrettes, Colloquium on Generative Grammar, Cuny Phonology Forum, etc.).,  Ha publicat el llibre La teoria de l'optimitat. Una introducció aplicada al català de les Illes Balears. Juntament amb Maria-Rosa Lloret, s'ha encarregat de l'edició dels llibres Lingüística i gramàtiques, Noves aproximacions a la fonologia i la morfologia del català. Volum d'homenatge a Max W. Wheeler; juntament amb Maria-Rosa Lloret i Eva Bosch, de l'edició del llibre Clàssics d'ahir i d'avui en la gramàtica del català; juntament amb Josefina Carrera, del llibre Aplicacions de la fonètica; juntament amb Josefina Carrera i Jesús Bach, de l'edició del llibre L'ensenyament de la pronunciació del català. Eines, recursos, estratègies i experiències (Graó); juntament amb Josefina Carrera, Jesús Bach i Leia Jiménez, del llibre Eines per a l'aprenentatge del català com a L2 i LE (Graó), i ha col·laborat amb Joaquim Viaplana en l'edició d'un llibre monogràfic sobre textos del balear.,  Ha col·laborat també en la correcció i la compleció de les parts de fonologia i de morfologia de la Gramàtica de la llengua catalana (IEC) (coordinada per [Joan Solà], Gemma Rigau i Manel Pérez Saldanya). Juntament amb Joan Mascaró, ha guanyat el Premi d'Investigació Cultural Francesc de Borja Moll (convocat per l'Institut Menorquí d'Estudis i l'Ajuntament de Ciutadella) pel projecte d'investigació «Estudi gramatical del català de Menorca».,  Ha assistit a dues escoles d'estiu organitzades per la Linguistic Society of America (1999: University of Illinois at Urbana-Champaigne; 2005: Massachusetts Institute of Technology / Harvard University) i a l'escola d'estiu CreteLing (2019), i he fet una estada de recerca com a visiting scholar al Department of Linguistics at UMass, Amherst, durant el període gener-maig 2010, sota la supervisió de John J. McCarthy i amb un ajut José Castillejo (estades de mobilitat de joves doctors). També ha estat visting scholar a la Universitat de Freiburg (tardor dels anys 2007-2013), a la University College London (primavera 2014), a la University of Washington in Saint Louis (tardor 2016) i a la Universidad de Buenos Aires (febrer del 2019), on ha impartit, respectivament, classes sobre teoria de l'optimitat, representacions subjacents, estructura sil·làbica i sonicitat, i sobre models fonològics basats en restriccions aplicats a les llengües romàniques.,  Ha col·laborat com a correctora al Grup 62 (període 1997-2005), per a la qual va corregir més d'un centenar de llibres, i ha impartit classes de català en diferents institucions (Nivell K a l'Associació de Mestres Rosa Sensat i nivells C i D als Serveis Lingüístics de la Universitat de Barcelona, períodes 2004-2008; 2010-2012).

Response: A Barcelona.


Instruction: Com es refereix al seu company el protagonista?

Context: Mentrestant, l'altre llopet marí, en Volivarda, que era alt, escardalenc, de color de sègol, carallarg, i tan embardissat de cabells que li eixien a rossos manyocs per sota les gires i pels forats de l'arnada barretinola, m'estirava, tot afalagant-me el clatell.,  Què podia fer jo? ¿Qui no hauria girada l'esquena a l'aula? Vaja, la meva virtut no era pas prou ferma per a resistir tanta temptació.,  Mentre travessàvem el poble, no les tenia pas totes: la consciència em feia rau-rau, i sempre em semblava que el pare m'havia de sortir de tras-cantó; però, a la vista de la platja, de la barca i del mar, la meva por i els meus escrúpols desaparegueren com òlibes empaitades pel sol. Visca la llibertat! Visca l'alegria! Barquejaríem, visitaríem cales amagades, pescaríem tal volta peixos inconeguts, veuríem els bancs vivents on es crien les petxines virolades que enjoien les platges, trobaríem… ¡qui sap, lo que trobaríem!…,  -Apa, marrecs, que tindreu bon temps! - va dir-nos en València- ¡Mireu, que alegroia que està, sa veia de sa mantellina blaua! ¡Com s'enfloca i se rinxola, sa presumida!  Runy com un gos perquè ses roques li són de mal rosegar i sa sorra li fa mal a ses genives; però no té pas sa rauxa dolenta: us gronxarà a sa seua falda com una bona mainadera. Apa, marrecs! Es vent i es corrent us estalviaran sa meitat de sa feina, i, a sa tornada, ja es garbí haurà caigut.

Response: Com a llopet marí.


Instruction: Com es deia de cognom la Maria Rosa?

Context: Maria Rosa Tarragó Daussà (Palafrugell, 7 de gener de 1935) és una empresària catalana, propietària de l'Hostal La Llagosta de Llafranc. Filla de Marcelino Tarragó Salvador, de Palafrugell, i d'Aurora Daussà Bataller, de Palau-sator, va estudiar a l'Acadèmia Planas, de Palafrugell, i als 12 anys va anar a viure a Calella, on ajudava els seus pares.,  L'any 1955 es va casar amb Josep Pla Arbonès. El besavi d'en Josep, Francisco Pla Auger, era originari de Blanes. Era conegut com en «Xicu de Blanes» quan va venir a viure a Llafranc. La família Pla es dedicava a la pesca i tenia dos salins, un a Calella i l'altre a Llafranc. El 1920 l'Ajuntament de Palafrugell va acordar donar el nom de Francesc de Blanes al carrer on es trobava el salí. Josep Pla Arbonès —nét d'en «Xicu de Blanes» i fill de Josep Pla Mayola, «Es noi menut»—, i Carme Arbonès Reixach, van reconvertir el salí en una casa de huespédes on llogaven habitacions, al començament de l'actual passeig de Llafranc, el 1946, l'actual Hostal La Llagosta.,  Maria Rosa Tarragó i Josep Pla Arbonès donaren un impuls al negoci, convertint-lo en un referent del turisme familiar que arribava al Llafranc d'aquells primers anys del boom turístic. No hi havia recepció, ja que tot es feia a través de turoperadors. A l'hostal hi havia 25 habitacions.,  Quan va morir el seu marit, l'any 1972, Maria Rosa Tarragó va passar a ser la responsable i titular de l'hostal, agafant el timó en solitari. Vivia al mateix establiment i s'ocupava tant de la recepció com de la compra i la direcció de la cuina i del servei. Amb el tracte amb els clients, particulars o usuaris d'operadors turístics, va aprendre idiomes i podia ajudar els turistes estrangers si tenien qualsevol problema. Cada any feien reformes a l'hostal per millorar-ne les condicions. El 1983 Tarragó va ser homenatjada com a realitzadora de cinema amateur en el marc de la desena Biennal de cinema amateur de Palafrugell.,  La feina de la Maria Rosa Tarragó ha estat reconeguda amb el premi Timó de Plata pel Gremi d'Hostaleria de la Costa Brava l'any 1986 per «després d'enviudar va convertir l'hotel en un dels millors de la zona». L'any 1996 l'Hostal La Llagosta va rebre el premi Timó d'Argent, per a la celebració del seu 50è aniversari.,  Josep Pla i Maria Rosa no van tenir fills. L'any 2005 Maria Rosa es va jubilar, després de mig segle portant el negoci. Va cedir la direcció de l'Hostal a Montserrat Sais i Rodríguez, casada amb el cosí de Maria Rosa Tarragó, Àngel Teixidor García, i els respectius filla i fill, Alícia i Àlex Teixidor Sais, els quals han seguit mantenint l'establiment.

Response: Tarragó Daussà.


Instruction: Qui és Consuelo Císcar Casaban?

Context: Consuelo Císcar Casaban (Picanya, 1945) és una política valenciana, militant del Partit Popular i exdirectora de l'Institut Valencià d'Art Modern. És germana del també polític, Ciprià Císcar (PSPV-PSOE) i parella de Rafael Blasco, conseller del Govern valencià a diverses etapes, tant socialistes com populars.,  És llicenciada en Empresarials i és funcionària de carrera amb plaça al Museu de Belles Arts de València, del qual fou directora general des de 1995 fins al 2001. Posteriorment fou nomenada Directora General de Promoció Cultural i Patrimoni Artístic, i el 2001 Sotssecretària de Promoció cultural de la Generalitat valenciana nomenada pel govern d'Eduard Zaplana en 2001, adscrita a la Conselleria de Cultura i Educació. Des de 2004 al 2014  va ser directora de l'IVAM.,  Durant la seua gestió com a directora de l'Institut Valencià d'Art Modern (IVAM), llampejada amb el tèrbol cas de blanqueig de capitals de la xarxa de Gao Ping, el museu valencià ha obtingut els pitjors resultats de rendibilitat i qualitat cultural El gener de 2016 va ser imputada per un presumpte delicte de prevaricació, malversació i falsedat documental.,  L'agost de 2021, la secció quarta de l'Audiència Provincial de València la declarà culpable de la comissió d'un delicte continuat de prevaricació administrativa i un altre de malversació de fons per haver usat diners públics del museu valencià amb l'objectiu de promoure l'obra artística del seu fill, Rafael Blasco Císcar («Rablaci»). La pena de la sentència ascendí a un any i mig de presó, així com a dos anys i sis mesos d'inhabilitació laboral per a ocupar càrrecs públics a l'administració del País Valencià. Pel que fa a la pena de presó quedà suspesa i condicionada a la no reincidència en els dos anys posteriors, així com l'abonament de la quantitat de 75.000 euros. Aquesta, en qualitat de responsabilitat civil pendent, suposaren 50.000 euros pels fons públics desviats i 25.000 euros pel mal causat en la reputació del museu. Aquesta darrera sanció es podria pagar en un termini màxim de 20 mesos i de forma subsidiària amb els altres dos condemnats: Juan Carlos Lledó, exdirector econòmic administratiu del museu, i l'empresari Enrique Bienvenido Martínez. A la sentència, que tingué caràcter de ferma i, per tant, no subjecte a recursos, es tingueren en compte els atenuants de reparació del mal i confessió.

Response: Una política valenciana, militant del Partit Popular i exdirectora de l'Institut Valencià d'Art Modern.


Instruction: Com es diu el protagonista?

Context: En Ció va romandre esmaperdut, donant tombs a sos pensaments. Es veia el més desgraciat de la contrada, mirant com tothom garlava i reia sota aquell cel ple de blavors. Ell no gosava atansar-se a ningú perque tot seguit les rialles es fonien, les converses s'apagaven. Era com un goç foll que tots havien anat arreconant pel seu geni, i ell se sentia bó de cor, lluny de les rencúnies corsecadores i de les venjances enverinades. Tot seguit li havia esclatat l'espetec del geni, se sentia enfosqueït de tristor, apenat i retut en veure mortes una a una les amistats. I tant de bé com feia sempre a tothom quan estava serè de cor! Ara mateix, estimava l'Angeleta i amb la geniada del dia de l'ofrena, l'havia allunyat, pot ser per sempre més! quines mossegades li donava la vergonya en veure passar prop d'ell l'Angeleta poruga! En lloc d'amorosir-la va esglaiar-la, i per això sufria una punyida constant que'l torturava.,  L'Angeleta va sortir de l'església entre una munió de caputxes blanques i negres, de barretines fosques i vermelles, cargolades damunt de les testes dels homes que encenien les pipes ennegrides, bo i espolsant-se les genolleres de les calces de vellut de cotó amb les vares de freixa que empunyaven.,  -Patllari, veneu-me sang vostra! vós que teniu tanta de calma!- suplicà en Ció, desesperat.,  -Xarric! quines coses dius!,  -Mireu Patllari, que jo si no'm curo!…- afegí en Ció alçant el puny.,  -Ara… omple't la boca, respira vuit colps, senya't deu voltes, afanya't! cuita! atura't la sang!… la veig pujar com una rierada!

Response: Ció.


Instruction: Quin àlies tenia Adi Solveig Enberg?

Context: Adi Solveig Enberg (Barcelona 1901 - Barcelona 1988) coneguda durant uns anys com La senyora Pla, fou una dona barcelonina, filla de pare noruec i mare sueca, periodista, poliglota, aventurera i espia. Durant gairebé quinze anys fou companya  intermitent, i presumpta esposa, de Josep Pla Casadevall.,  Nascuda a Barcelona, Adi Enberg era la petita dels fills de Halfdan Enberg, cònsol de Dinamarca, i d'Olga Whertman, amb la qual s'havia casat en segones núpcies. Fou alumna del Col·legi Alemany i dominava diversos idiomes. Amb només disset anys es casà amb un cosí segon. Visqueren entre Lió i París durant els cinc anys que durà llur matrimoni i després de la separació, tornà a Barcelona amb els pares. Més tard, residí sola a Londres i París, on conegué Josep Pla en els ambients bohemis que freqüentaven alguns catalans exiliats que s'havien oposat públicament a la Guerra del Marroc. Enberg i Pla es veien amb intermitència i desenvolupaven llurs carreres periodístiques per separat. El 1926, després de passar plegats el Nadal a Londres, anunciaren per carta a la família i amics que es casaven. Pla descrivia Adi Enberg com la dona ideal per posar equilibri i ordre a la seva vida: atractiva, culta, distingida i poliglota. Al seu retorn a Barcelona, tot i que mai mostraren cap document que acredités el casament, ella fou coneguda com la senyora Pla.  Després de la proclamació de la Segona República Espanyola, visqueren a Madrid, amb períodes de vacances a Barcelona i Palafrugell.,  A l'inici de la Guerra Civil s'exiliaren a Marsella on entraren en contacte amb l'empresari Josep Bertran i Musitu, ex-ministre d'Alfons XIII, dirigent de la Lliga Regionalista i creador del Servei d'informació del Nord-est d'Espanya (SINFE) que els proposà col·laborar en tasques d'espionatge a favor del bàndol nacional. La seva missió consistia en passejar pel port, parlar amb mariners en bars i tavernes i apuntar totes les entrades i sortides dels vaixells. Ells acceptaren, i la informació que recollien era enviada pel SINFE a la base de Mallorca d'on sortien els submarins que torpedinaven i enfonsaven els vaixells que portaven subministraments a l'Espanya republicana. A partir del juliol del 1937, els moviments del SINFE foren perseguits per la gendarmeria francesa; llavors Enberg fou contractada com a secretària personal de Francesc Cambó i es desplaçà amb ell a les residències de Montreux (Suïssa) i Opatija (Croàcia). Pel seu cantó, Josep Pla se n'anà a París i més tard es traslladà a Roma amb ajuda econòmica de Cambó, a canvi de col·laborar en la redacció de material de propaganda antirepublicana i diversos llibres, entre els quals destacà la Historia de la Segunda República Española. El 1938 feu un viatge a Sardenya i més tard anà a recollir Enberg a Opatija i aprofitaren per fer junts un creuer per l'Adriàtic, abans de tornar a Roma, recollir els seus efectes personals i traslladar-se a Biarritz, des d'on entrarena la zona nacional per Sant Sebastià. Enberg reprengué la feina de secretària de Bertran i Musitu fins que, amb la derrota del bàndol republicà, ella i Pla tornaren a Barcelona el mateix dia de l'entrada de les tropes franquistes.,  La ruptura definitiva de la parella, tot i que no perderen el contacte, es produí quan Pla, incòmode i desenganyat per la nova situació, després de treballar tres mesos a La Vanguardia, decidí instal·lar-se a la recòndita cala Fornells, al litoral de Begur, i al cap de poc temps inicià una relació amb Aurora Perea Mené.,  El 1951 Enberg es tornà a casar amb el pintor mallorquí Joan Antoni Fuster Valiente. Fou un matrimoni civil, ja que ella encara era casada amb el seu cosí, pel ritu protestant, i no aconseguí la dispensa. L'ambient conservador i opressiu de Mallorca feu que es traslladessin definitivament a Catalunya, primer a Begur i després a Sitges, on van regentar un hotel. Després de la mort de Fuster Valiente el 1964, Enberg es traslladà a Barcelona, on freqüentà la intel·lectualitat catalana, i fou un referent de la gauche divine. Morí a Barcelona el 1988.

Response: La senyora Pla.


Instruction: A què es dedica Mireia Comas?

Context: Mireia Comas (Andorra la Vella, 1976) és una fotògrafa i fotoperiodista catalana d'origen andorrà.,  Nascuda a Andorra la Vella, quan tenia 2 anys la seva família es va establir a Terrassa. Entre els 6 i els 21 anys va ser membre dels Minyons de Terrassa. Interessada per la fotografia, es va formar a l'Institut d'Estudis Fotogràfics de Catalunya i va completar els estudis amb alguns cursos d'especialització i un postgrau a la Universitat Autònoma de Barcelona. S'ha especialitzat en fotografies de moviments socials i d'esdeveniments castellers.,  Els anys 1990 va començar a documentar diversos moviments socials, especialment el moviment ocupa, així com intervencions policials durant manifestacions, fet pel qual va ser detinguda en diverses ocasions i va ser víctima d'abusos policials.,  Com a fotoperiodista, ha publicat fotografies a mitjans com La Vanguardia, El Periódico, el Diari Ara, El País, el Diari de Terrassa o el Diari de Sabadell, entre d'altres. El 2018, una fotografia seva de dos castellers homes fent-se un petó es va fer viral a les xarxes socials i es va veure des de tot el món. A data de 2020, combinava la fotografia d'estudi amb encàrrecs per a mitjans de comunicació. És mare de tres fills.,  A l'octubre de 2020 fou detinguda mentre documentava un desnonament al barri de Can Palet de Terrassa. Alliberada hores després, el jutge li demanà un any de presó i una multa de 170 euros, acusada d'un delicte d'atemptat contra l'autoritat. Comas negà els fets.,  El desembre del 2021 la Mireia Comas, juntament amb tots els professionals de la comunicació que han patit la llei mordassa, va ser guardonada amb el Premi Llibertat d'Expressió de l'Unió de Periodistes Valencians, guardó que recollí ella en representació de tots.

Response: És fotògrafa i fotoperiodista.


Instruction: De què va treballar Maria Rosa Alonso i Solanes?

Context: Maria Rosa Alonso i Solanes (Barcelona, 20 d'agost del 1931 - 23 de febrer del 2014) va ser una compositora de sardanes i directora de l'Esbart Català de Dansaires. També va exercir de docent.,  Iniciada a l'Institut de Rítmica i Plàstica Joan Llongueres, posteriorment cursà estudis de piano, violí, guitarra flamenca, llengües, dansa clàssica i espanyola i es titulà en magisteri.,  Exercí de professora en música i dansa entre 1955 i 1963 i de guia i intèrpret de turisme. Fou organitzadora de la manifestació Noces Típiques de Muntanya al Poble Espanyol el període 1960-1961.,  Va ser directora de l'Esbart Català de Dansaires entre 1963 i 1988. Fruit de l'activitat dins l'esbart dansaire i de la recerca en l'àmbit de la dansa, donà a conèixer diversos treballs en nombrosos seminaris i congressos i col·laborà en la confecció de l'Atles de dansa tradicional catalana. També organitzà els cicles-taller La Cafetera. Per la seva labor en l'Esbart Català de Dansaires se li concedí el 2013 la Medalla al Mèrit de la Dansa Catalana.,  És autora d'algunes sardanes, estrenades entre 1948 i 1949.

Response: De compositora de sardanes i directora de l'Esbart Català de Dansaires.


Instruction: A qui pertany Aranow?

Context: El president d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, ha tornat a la fàbrica de la seva empresa a Sentmenat, la companyia Aranow, especialitzada en el disseny i la producció de maquinària industrial. Hi ha anat aquest matí, durant el permís penitenciari segons el qual pot sortir per anar a treballar i fer voluntariat durant el dia i ha de tornar a la presó a dormir. Els treballadors de l'empresa l'han rebut entre abraçades quan ha arribat i ell els ha adreçat unes paraules: ‘Us vaig dir que tornaria un dia i he tornat. Us dono les gràcies per tota la feinada que heu fet. Han estat dos anys i tres mesos. Sabeu que aquesta nit torno a la presó, però que ha estat molt potent sentir-me tan ben acompanyat de tots vosaltres. Us estimo moltíssim. Sempre ho havíem dit: compromís empresarial és també compromís social. I en un dia com avui, què millor que poder estar amb tots vosaltres? Que algú reculli els fruits de tots aquests anys que dèiem que som un equip i tenim molt clar que això només té sentit si ho fem per a les persones i per a treballar per a una ciutat millor, humilment, discretament. Hem fet allò que havíem de fer: fer anar endavant els llocs de treball sense renunciar a ser el que som: gent que ens llevem cada dia per intentar fer el món una mica més de tothom.' I ha conclòs: ‘A continuar treballant per la llibertat, l'amnistia i tothom cap a dins a fer màquines! La Junta de Tractament dels Lledoners va autoritzar Jordi Sànchez i Jordi Cuixart a sortir durant unes hores al dia de la presó, en aplicació de l'article 100.2 del reglament penitenciari. Sànchez pot fer un voluntariat d'onze hores cada dia tres dies la setmana i Cuixart té nou hores i mitja cada dia durant cinc dies la setmana per a treballar i fer un voluntariat. Tots dos han de tornar a dormir a la presó. Ahir, la Junta de Tractament del Centre Penitenciari d'en Mas d'Enric va acordar que l'ex-presidenta del Parlament de Catalunya, Carme Forcadell, obtingués un permís per a sortir de la presó i fer de voluntària, en aplicació del mateix article. Concretament, podrà sortir del centre durant nou hores cada dia, tres dia la setmana

Response: Jordi Cuixart.


Instruction: Què ha passat a l’Antàrtida?

Context: L'Antàrtida ha registrat una temperatura rècord per primera vegada des que hi ha registres. Segons The Guardian, un grup d'investigadors brasilers han detectat que el 9 de febrer es va assolir una temperatura de 20,75 graus centígrads a l'illa de Seymour, una xifra que descriuen com a ‘increïble i anormal'. Aquesta temperatura és gairebé un grau més que l'anterior rècord de 19,8 graus, registrat a l'illa de Signy el gener de 1982. Fa pocs dies, el 6 de febrer, es va assolir un altre rècord de temperatura, en aquest cas a l'Antàrtida continental: una estació climàtica a la base Esperança va mesurar una temperatura de 18,3 graus. L'Organització Mundial de Meteorologia encara ha de validar aquests rècords, però van en la línia de la tendència de la península i les illes pròximes, que des de l'era preindustrial s'han escalfat gairebé 3 graus. En declaracions recollides pel diari britànic, un dels investigadors brasilers que estudia l'impacte del canvi climàtic al permagel i la biologia a l'Antàrtida, Carlos Schaefer, es mostra impactat per aquests registres. ‘Hem vist una tendència de temperatures a l'alça a molts dels indrets que monitorem, però mai no havíem vist res com això', diu. L'Antàrtida representa el 70% de l'aigua dolça en forma de neu i gel. En cas de fondre's, el nivell de la mar pujaria entre 50 i 60 metres, tot i que els científics avisen que caldrien molts anys per a arribar a aquest extrem. Les Nacions Unides preveuen que a final del segle el nivell dels oceans haurà pujat entre 30 i 110 centímetres, depenent dels esforços que es facin per a reduir les emissions

Response: Ha registrat una temperatura rècord per primera vegada des que hi ha registres.


Instruction: Què ha esdevingut des d’aleshores segons el text?

Context: D'ençà d'aquell dia les coses han anat de mal a pitjor. La Jacobè no és ombra de lo que havia sigut, ni per lo que toca al cos ni per lo que toca a l'ànima. Deixada, macilenta, febrosa, borbolleja en comptes de parlar, i desvarieja més que enraona. Ella, el lliri de platja, l'estampa de la polidesa, avui és com una flor de camí ral. Fins l'instint de la netedat, que és tan viu en totes les noies de la costa, ha-li sigut destruït. I, la dida, com ha canviat, també! Aquella dona alta, panxudeta, entenimentada, d'aire festós, de mirar serè, i de boca, si bé esqueixalada, sempre ufanosa de llavis i afavorida per un posat de placidesa o d'amistós somriure, s'ha tornat pàl·lida, fantàstica i desmanegada. Sembla més alta que abans, no riu mai i mira a tothom amb sussús, rondina, i, com si avorrís l'aire-cel, no surt al carrer sinó per pura necessitat.,  Així és com la casa de l'alegria s'és convertida en la casa del dol.,  Sento el trepeig de la dida, que es passeja amunt i avall: -…trap, trap, trap…- Tots els sorolls d'aquesta casa m'inspiren una mena d'horror que em danya el cervell.,  Què faré? Entraré a veure la malalta? Empenyo el cancell, me fico cap a dins… Les finestres estàn gairebé ajustades i regna una mitja fosca que de moment m'esvaeix la visió. No obstant, reparo la silueta de la dida, que ve cap a mi a llargues gambades fent-me senyes de que m'aturi i barbotejant, en to de veu reganyador:

Response: Les coses han anat de mal a pitjor.


Instruction: Qui és Martina Camiade Boyer?

Context: Martina Camiade Boyer (Millars, Catalunya del Nord, 20 de febrer de 1951) és una investigadora i professora universitària nord-catalana, i alhora antigament andorrana (fins al 2017-2018), especialitzada en temàtica transfronterera catalana.,  Doctora i catedràtica en estudis catalans a la Universitat de Perpinyà, ha dirigit l'Institut Franco-Català Transfronterer (IFCT) i l'Institut Catalan de Recherche en Sciences Sociales ICRECS. També va ser membre del Consell Nacional de les Universitats (CNU) a París, i ha estat experta assessorant l'Agence Nationale de la Recherche (ANR), un organisme estatal d'avaluació de la recerca.,  Com a resultat de la seva trajectòria a l'àmbit catalanista, Camiade rebé al març de 2020 la Creu de Sant Jordi, guardó al qual renuncià però set dies després, per motius personals; la seva designació va provocar polèmica a Andorra deguda a la seva condemna judicial del 1995 per apropiació indeguda.,  Des de l'inici dels anys 2000 s'ha especialitzat en els temes transfronterers catalans. En l'última dècada ha impulsat o dirigit diversos projectes europeus, d'àmbit català o multiestatals, però en els quals sempre eren presents Catalunya i Catalunya del Nord. En el marc de la Xarxa Vives d'Universitats, on representava l'UPVD a la comissió permanent, ha impulsat el projecte de PRES transfronterer entre la Universitat de Girona, la Universitat de Lleida, la Universitat de Perpinyà i la Universitat de les Illes Balears.,  Per altra banda, també ha participat activament com a periodista en la difusió del català des del 1985 al 2008, i com a productora i realitzadora de la cadena de televisió France 3, on va fer més de 450 programes monogràfics o emissions en català dins la sèrie Viure al país. Anteriorment, durant els anys vuitanta, com a assessora pedagògica del Govern d'Andorra, va ser una de les persones que van participar en la creació de l'Escola Andorrana i la política d'andorranització dels ensenyaments francès i espanyol al Coprincipat, fomentant la creació de material pedagògic i participant en la seva realització. Ha participat força en la vida social i cultural nord-catalana dins l'associació Albera Viva, que és agermanada amb l'associació Cap de Creus. Col·labora amb el Consell Comarcal de l'Alt Empordà, i presideix el Consorci dels Estudis Catalans, una associació que reagrupa les persones i les entitats albergades a la Casa dels Països Catalans de Perpinyà. Des del 2016 és delegada del president de l'IEC a Perpinyà.,  Entre les seves publicacions destaquen obres com La casa en la comunitat andorrana del segle xvii al segle XIX (2001) i L'Albera: un territori entre paisatge i límit al llarg dels temps (2006). A més de les seves publicacions, ha ajudat la difusió científica creant i impulsant la revista electrònica Recerc i la col·lecció «Obres de Referència», on es publiquen tesis, recerques, memòries de màster.,  Condemndada per un delicte d'apropiació indeguda, se va a marxar d'Andorra el 1995. Finalment va a renuncià el 29 de desembre del 2017, mitjançant una carta, a la nacionalitat andorrana, renúncia que es feu efectiva el 10 de gener de 2018.,  El març del 2020 el Govern de la Generalitat de Catalunya li concedí la Creu de Sant Jordi, pel seu treball fructífer i innovador en temàtiques transfrontereres, pel qual ha esdevingut una especialista reconeguda. Camiade va renunciar a aquella distinció uns quants dies després arran de la reacció que suscità el guardó a Andorra.

Response: Una investigadora i professora universitària nord-catalana, especialitzada en temàtica transfronterera catalana.


Instruction: Sabazi va ser una deïtat nòrdica?

Context: Sabazi (en grec antic Σαβάζιος) fou una divinitat frígia, i el seu culte tenia caràcter orgiàstic. Normalment se'l considera fill de Rea o de Cibeles. Se li atribuïa la idea de domesticar els bous i de sotmetre'ls al jou. Les seves imatges el representaven amb banyes al front, indicatives del seu domini dels braus. Era també un déu de la vegetació,  En la mitologia grega se l'identifica amb Dionís Sabazi, i és com un Dionís més antic, fill de Zeus i Persèfone. Zeus s'havia unit amb Persèfone en forma de serp per engendrar Sabazi. La serp era l'animal sagrat de Sabazi, i tenia un paper en els seus misteris. El déu s'havia unit amb una de les seves sacerdotesses també en forma de serp, i li havia donat dos fills.,  Sabazi no forma part del panteó grec, i és un déu importat de l'Àsia Menor. Els seus misteris eren secrets i no se'n conserva quasi cap coneixement.

Response: No.


Instruction: Quina relació té Xavier Melero amb Joaquim Forn?

Context: L'advocat del conseller Joaquim Forn, Xavier Melero, ha criticat durament el paper del govern espanyol i els comandaments policíacs durant l'1-O. En aquest sentit, els ha acusat d'haver actuat de manera unilateral i amb un ‘objectiu polític': demostrar que la consulta no era un referèndum homologable. Segons Melero, els dispositius de tots dos cossos de la policia contra l'1-O eren ‘aberrants' i ha qualificat de frau l'òrgan de coordinació amb els Mossos. Xavier Melero: ‘Si Espanya no fa un esforç la gent com jo haurem de ser els primers i més lleials ciutadans de la nova República' En el seu informe final, el lletrat ha dit que cedia ‘amb gust' que Forn va cometre un delicte de desobediència. El conseller no va atendre l'única notificació del Tribunal Constitucional espanyol que va rebre. De tota manera, Melero ha dit que el delicte de desobediència s'havia convertit en una figura ‘estranya i disfuncional' durant el judici. A més, ha afegit que Forn va fer ‘accions positives' perquè es complís el mandat del TSJC i ha explicat que va aprovar hores extres i va mobilitzar més efectius que mai. D'altra banda, Melero ha lamentat que la fiscalia hagi ‘d'innovar' per tal d'argumentar la rebel·lió. Segons el lletrat, el ministeri públic s'ha inventat una rebel·lió postmoderna sense armes, en la qual els alçats van ser les víctimes de la violència. Melero ha recordat que sense armes, segons el codi penal, la rebel·lió és impossible. A més, ha retret a la fiscalia que cités al jurista Hans Kelsen i que comparés l'1-O amb el 23-F. ‘Trivialitzen i banalitzen la violència i les seves víctimes', ha afegit. El lletrat també ha tret valor a la DUI i ha assegurat que ‘la mateixa Generalitat va incomplir de manera intencionada la legalitat republicana'. Així doncs, ha afirmat que el govern va acatar el 155 i, en cap moment, va intentar disputar el poder a l'estat espanyol. A banda, ha recordat que Quim Forn, en comptes d'atrinxerar-se a la conselleria, es va acomiadar dels treballadors d'Interior abans del 27-O. Melero ha cedit a la resta d'advocats l'argumentació contra els delictes de sedició i malversació. De totes maneres, sobre aquest darrer, ha dit que és impossible que Forn malversés fons públics, ja que un acord del consell de ministres espanyol va validar els comptes de la seva conselleria

Response: És el seu advocat.


Instruction: D’on és Georgina Rieradevall i Tarrés?

Context: Georgina Rieradevall i Tarrés (Girona, 21 d'abril de 1977) és una política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la X legislatura. És germana de la senadora Maria Rieradevall i Tarrés.,  És llicenciada en Dret per la Universitat de Girona i diplomada en educació social per la Universitat de Barcelona. Tanmateix, treballa com a actriu i professora de teatre a escoles d'Osona.,  Establerta a Vic i militant de la CUP-AE, fou elegida regidora de l'ajuntament de Vic a les eleccions municipals espanyoles de 2011.,  Fou escollida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 com a tercera en les llistes de la CUP-AE. La seva elecció va comportar la renúncia al càrrec de regidora, la qual cosa no va estar exempta de polèmica per coincidir amb la votació dels pressupostos municipals.,  Integrada al Grup Mixt, ha estat portaveu del grup en la Comissió de Salut. En febrer de 2013 fou la primera diputada de la legislatura (i la sisena en la història del Parlament de Catalunya) que delegà el seu vot en estar de baixa per maternitat. El maig de 2013 va renunciar a l'escó al·legant motius personals i fou substituïda per Isabel Vallet i Sànchez.

Response: De Girona.


Instruction: Quina era l’edat del jove que menciona el text?

Context: El xicot, a pesar de ser un ganàpia de tretze anys, rebot el fil de l'estel, es posa a fer el bot en un recó del menjador, i els ulls li comencen a espurnar com un tall d'esbargínia quan el salen.,  -Oh, que no hi pensava i s'han de començar a treure les fundes de la silleria.,  -Mama, aquesta em pren la fira de fer coudinar.,  -Oi que no!,  -¡Ai, criatures… que sempre em veniu entre peus! Ja veuràs, lo millor serà que aneu a costura. Munda!,  -Estic espolsant els mobles.,  -Miquela!,  -Estic escombrant l'escala.,  -Mare de Déu Santíssima! ¡Donya Esperança!,  Anant a la cuina i traient el cap per la finestra del celobert:

Response: Tretze anys.


Instruction: Serà curt l'esdeveniment de què es parla?

Context: * * *,  -Sembla que això va llarg per ara…,  -Prou que ho veig… Ja em sembla que no seré a temps per atrapar el primer tren.,  * * *,  -Ara vegi si n'hi ha d'estranyeses, D. Roc. Veu aquell arbre d'allí al mig?,  -Si no em fa el favor dels gemelos… Ara!… Caram!… ¿Sap que de la soca en sortiria una bona calaixera?,  -Doncs diu que tots els que s'hi posen a sota es moren…,  -Anem, home!…,  -Tingui: li porto el Brusi d'ahir la tarda que ho explica tot…,  -Però com dimontri!… Doncs jo no sé les autoritats d'aquell país com ho permeten… Al menos jo hi faria posar un lletrero que els avisés que no s'hi acostessin.,  -Ja diu que ho van provar, però encara moria més gent perquè tothom s'hi acostava per llegir-ho.,  * * *

Response: No.


Instruction: Qui era sant Expedit?

Context: Sant Expedit, d'acord amb la tradició, va ésser soldat romà convertit al cristianisme i mort màrtir a la ciutat de Melitene, a l'antiga Armènia i l'actual Turquia. Hi ha, però, dubtes sobre la seva historicitat.,  Apareix citat al Martyrologium Hieronymianum, els dies 18 i 19 d'abril, com a màrtir a Roma i Militene. Probablement, la citació al dia 18 sigui un error. Segons això, i donada l'antiguitat del martirologi, es pot afirmar que hi havia un Expedit que va morir màrtir a Melitene amb altres companys, sense que pugui saber-se'n res més.,  Delehaye pensa que «Expeditus» és una mala lectura d'«Elpidius». També s'ha dit que expeditus és només un adjectiu referit a una altra persona (el terme llatí designava un rang militar), o que fa referència a Sant Minas. Una llegenda, no confirmada, diu que el nom és recent i que va donar-se quan unes monges de París van rebre una caixa que venia de Roma amb relíquies o una talla d'un sant màrtir: la caixa portava escrit l'avís Spedito ('tramès' o 'enviat', en italià), però les destinatàries van pensar que es tractava del nom del màrtir i el van indicar així a l'altar on van col·locar-ne les relíquies.,  La veneració envers Expedit és antiga, al contrari del que es diu sovint, i ja era venerat a Torí durant l'edat mitjana. Pels dubtes sobre la seva historicitat, al començament del segle xx es va intentar suprimir-ne el cult, sense èxit.,  No era un sant amb gaire veneració fins al segle xix. El seu culte és eminentment popular i associat al seu nom, ja que es venera com a sant a qui encomanar causes que es volen resoldre ràpidament, o casos jurídics i plets llargs, per accelerar-los. Per extensió, és advocat de les coses impossibles, com els sants Rita de Càscia o Judes Tadeu.,  No obstant això, i per la manca de versemblança històrica, ha estat eliminat del calendari litúrgic oficial de l'Església catòlica.,  Segons la llegenda, creada per suplir la manca de dades històriques, Expedit era un centurió romà d'Armènia, convertit al cristianisme i decapitat durant les persecucions de Dioclecià, l'any 303. Quan va decidir convertir-se, el diable va prendre la forma de corb (o de serp) i li digué que diferís la seva conversió fins l'endemà (en llatí, «demà» és cras, que vindria a ésser una onomatopeia del grall del corb en italià (cra, cra)), però Expedit el va trepitjar i el matà dient: «Seré cristià avui».,  Entre les llegendes referides al nom del sant, es diu que el 1781 arribà a un convent de París una caixa amb un cos sant trobat a les catacumbes de París. Els remitents van indicar expedite a la caixa, perquè la tramesa fos urgent, però les monges van pensar que «Expedite» era el nom del màrtir i el col·locaren a l'església del convent amb aquest nom, creixent ràpidament la veneració al «nou» sant. Una altra versió situa la història a Nova Orleans i, en aquest cas, la caixa contenia una talla d'un sant.

Response: Un soldat romà.


Instruction: De què és l’enumeració que parla el text?

Context: La següent llista dels Reis llegendaris de Britània apareix en el llibre Historia Regum Britanniae escrit pel monjo gal·lès Geoffrey de Monmouth el 1136.,  Estava basat en tradicions gal·leses, angleses, dels cornovis, etc. i en la Historia Britonum, document del segle ix. En aquest llibre, s'intentava construir un vincle entre el príncep de Troia Enees i els primers reis de Britània i Gal·les. De fet, se sap que historiadors renaixentistes, com John Bale i Raphael Holinshed, van agafar una llista de reis celtes i els van utilitzar com a reis de Britània i la Gàl·lia.,  Els primers reis descrits són extrets d'un document que descriu els viatges de Noè per Europa (atribuït a l'historiador babilonia del segle iii aC Berosus el Caldeu), però que actualment es considera una falsificació molt posterior. En la Bíblia (Gen, 10:5), es diu que \Jàfet es va traslladar a les illes dels gentils\, (illes gregues, britàniques, etc. segons les versions).,  La llista es considera fictícia i, tot i que alguns dels noms estan basats en personatges reals, la immensa majoria no tenen base històrica.,  (En un principi atribuïts a Berosus, actualment se sap que no, per això se'ls anomena pseudo-Berosus),  Geoffrey va intentar relacionar els reis mítics de Britània amb personatges de la Bíblia o de la història (o mitologia) grega, romana o irlandesa.

Response: Dels Reis llegendaris de Britània.


Instruction: Hi ha rebombori segons la història?

Context: Gran cridòria, xiscladissa, esvalot.,  -Què hi ha?,  -Què passa?,  -Calleu!,  -Fugiu!,  -No espantar-se!,  No és estat res: un fanalàs de paper que s'és ablamat, escorrent un raig de cera fosa sobre el nas de l'hereu Pigot i els vestits d'algunes balladores. La dansa s'ha suspès un moment, però les parelles no s'han pas separat; i, així que s'ha conegut la causa de l'alarma i que s'ha engegat la rialla consegüent, tornen a pendre l'airós balandreig de l'americana.,  L'americana és el ball de les confidències. Arreu sona un xiu-xiu seguit seguit com la remor de l'oratge en una pollancreda. Els caps s'acosten, el moviment se va esllanguint La Cinta sembla que s'acodorm tot escoltant lo que a cau d'orella li diu el seu parió, que és en Panxo Manxiula, l'home del dia, l'irresistible americano que ha llogat la cobla i ha comprada una casa al passeig de Mar.,  En Panxo Manxiula és alt i escardalenc; té l'ull negre, la cara magra i de color de poma cuita, el bigoti gros i les celles molt amatades; és lleig i els cabells li cendregen; però ¿quina noia no es fondria per ell, al veure'l amb aquella cadena de rellotge tan gruixuda, amb aquell llampegar d'anells als dits i amb aquella pallola de xipixapa, que li costa vint-i-dos pesos or? En Garet comprèn que no hi hauria lluita possible contra aquell rival. Abaixa el cap amb defalliment, i, en mig de la seva dolor, s'entendreix pensant que lo que li toca és callar, guardant el secret de la seva amor per no enfosquir la ventura de la seva estimada.

Response: Sí.


Instruction: Qui va ser Maria Lois i López?

Context: Maria Lois i López (les Borges Blanques, 5 de setembre de 1896 – Sant Boi de Llobregat, 16 de setembre de 1933) fou una professora i bibliotecària catalana. Era filla de José Lois Lavandeira, procurador i secretari de l'ajuntament de les Borges Blanques, originari de la localitat gallega d'Avión, i d'Agustina López, nascuda a Baeza (Jaén). Estudià batxillerat al Liceu Escolar de Lleida i el 1915 fou una de les primeres llicenciades en filosofia i lletres per la Universitat de Barcelona. Es doctorà en Filosofia i Lletres al moment en què ja exercia de secretària de l'Escola de Bibliotecàries. Durant un curt període, de febrer a agost de 1917, fou membre de l'Oficina d'Estudis Orientals de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans, juntament amb Frederic Clascar i Sanou i Jaume Bages i Tarrida.,  Des del curs 1919-1920 impartí docència a l'Escola de Bibliotecàries, on fou la primera professora titular. Tingué per encàrrec dur a terme el curs preparatori del pla d'estudis, datat del 1919 i que contingué matèries relacionades amb la cultura general i serví per preparar les futures alumnes de cara a l'examen. El 22 de setembre de 1919 contragué matrimoni amb el bibliotecari, professor, filòleg i historiador de la literatura catalana Jordi Rubió i Balaguer. Tingué amb ell quatre fills, un dels quals, en Jordi, fou també professor de l'Escola. Un altre fill, en Manuel, fou un destacat zoòleg i investigador del CSIC.,  Maria Lois morí el 16 de setembre de 1933 a Sant Boi de Llobregat, als 37 anys.,  Té dedicat un carrer al seu poble natal, i la sala d'actes de la biblioteca Marquès d'Olivart, de les Borges Blanques, des de 2015 porta el seu nom.

Response: Una professora i bibliotecària catalana.


Instruction: Qui és Raquel Friera?

Context: Raquel Friera (Barcelona) és una artista catalana. Llicenciada en Econòmiques, va finalitzar els seus estudis de Belles Arts el 2006. En les seves obres tracta temes que afecten de manera incisiva els temps que vivim, com són la immigració, el valor del temps, les dones o l'economia.[cal citació],  L'any 2007 presenta Sobre perder el tiempo, una videoinstal·lació sobre la importància del temps i com s'utilitza a la nostra societat. En la mateixa línia, Tiempo libre és un sèrie fotogràfica que va obtenir el Premi Compra de la Biennal d'Art Ciutat d'Amposta Biam 2010. Amb la temàtica del temps afegeix el concepte de l'espera amb el vídeo A La Habana- Gáimaro (2010).[cal citació],  A Istanbul l'any 2008 comença a treballar amb una altra temàtica que serà essencial en la seva producció: Les dones. Cal destacar dos instal·lacions, From the window i Space of possibles.[cal citació],  AL 2012 reprèn el tema de la immigració amb la videoinstal·lació 1.432.327 m2 amb aquest vídeo Raquel Friera va guanyar la Biennal d'Art d'Amposta 2012. I pel que fa a la temàtica de l'economia, podem destacar Lo prometido es deuda, Pseudo peregrinació, Barcelona-Montserrat (2013); Deudas sin intereses.,  L'any 2012 va rebre el premi Biennal d'art Ciutat d'Amposta Biam. Ha rebut diverses beques: de recerca i creació del Consell Nacional de la Cultura i les Arts (Conca) per desenvolupar el seu projecte Space of possibles a Istanbul; Trans-missions de Künstainer per realitzar el projecte La Selva laboral a Tarragona; de formació del Conca, que li va permetre realitzar la residència a Platform Garanti, a Istanbul; i de formació i perfeccionament, també del Conca, amb la qual va anar a Nova York a fer un curs de cinema a la NYFA (New York Film Academy).,  El 2021, juntament amb el filósof Xavier Bassas va fundar un exposició anomenada l'Instituto del Tiempo Suspendido (ITS) al Musac de Lleó, on els visitants aprofundeixen sobre la seva relació amb el temps i poden millorar la seva \ansietat temporal” o \cronofòbia galopant”.

Response: Una artista.


Instruction: Sobre què van les historietes segons el text?

Context: Aquest feix d'anècdotes en elogi de Suïssa ja l'havia retret altre cop. Però ara semblava nou, acabat de pensar, perquè en tot allò que deia hi posava una vibració febrosa.,  Parlaven de baix en baix. I no calia: tot el que conversaren podia ésser oït de tothom. Però ells sentien una mena de por supersticiosa: potser en els recons foscos de la cambra, darrera d'aquella barricada de sifons, xicres, capsetes i ampolles de farmàcia, el geni de la malaltia encara estaria sotjant, cuidant de jugar-los una mala passada.,  Dues hores ha que es fan confidències. Ja és cap al tard. Els porticons, mig oberts, donen una claror lletosa i esmorteïda.,  Avui, dia dels Reis. En Llucià s'ha llevat per primera vegada després de setanta dies de llit. La seva germana l'ha vestit, perquè ell no podia pas. L'ha vestit amb una ineptitud plena de pietat. De seguida l'ha ajudat a fer sis passes per canviar de cambra. Posar-se dret, caminar… Quin oblit en les cames i en tots els muscles!

Response: Sobre Suïssa.


Instruction: Qui va ser Rintó?

Context: Rintó, en llatí Rhinthon, en grec antic Ῥίνθων, fou un poeta dramàtic grec nadiu de Siracusa o de Tàrent que va escriure una tragèdia burlesca (φλυακογραφία o ἱλαροτραγῳδία). Va florir en el regnat de Ptolemeu I Sòter. El Suides diu que fou el primer que va desenvolupar el gènere de la tragèdia burlesca dins de la literatura grega, però no el va inventar. Ja havia existit durant molt de temps com a diversió popular entre els grecs de la Magna Grècia, especialment a Tàrent. El van imitar Sopàter, Escires i Bles.,  El tipus de drama que va cultivar Rintó es pot descriure com la introducció de temes propis de la tragèdia amb l'esperit i l'estil de la comèdia. Pels fragments que en queden, es veu que la llicència còmica que va introduir a la tragèdia també se la prenia amb el metre dels versos, normalment descompassats, però això podria ser la forma popular genuïna usada a Tàrent.,  De la vida de Rintó no se'n sap res, només allò que diu Suides, que era fill d'un terrissaire. Va escriure trenta-vuit drames, dels quals encara en queden els títols dels següents:,  És citat en diverses ocasions per Ateneu de Naucratis, Hesiqui i altres grecs, i per Ciceró i Marc Terenci Varró entre els romans. Un epigrama seu figura a l'Antologia grega.

Response: Un poeta dramàtic grec.


Instruction: Què ha passat en el plató televisiu?

Context: Emmanuel Macron i Marine Le Pen s'han encarat davant les càmeres de televisió en l'únic debat de les dues tandes de les eleccions presidencials franceses. El debat ha estat una autèntica batalla campal i ha estat gairebé impossible de moderar-lo. Cada candidat tenia un temps adjudicat i al final el temps ha estat bastant el mateix, però els conductors del debat han hagut de fer grans esforços per imposar-se. Durant molta estona era difícil de seguir el debat perquè un candidat mirava d'explicar-se, l'altre el tallava i els dos moderadors intentaven que callessin. Particularment Le Pen ha estat molt agressiva des de bon començament. A estones ha intentat ser irònica, a estones dura, però sempre ha buscat el cos a cos amb Macron. El seu eslògan repetit una vegada i una altra és que Macron representa la submissió de França al capital i a la Unió Europea. Un moment especialment brillant ha estat quan ha dit que diumenge guanyaria una dona, ella o Merkel. Macron, per una altra banda, ha estat insistent a recordar que Le Pen representa l'extrema dreta, ha qualificat de fantasiós el programa de la seva contrincant i ha tingut el millor moment quan ha desqualificat allò que representa Le Pen contraposant-ho a allò que França representa al món. ‘Sou la pitjor imatge de França', ha dit. Marine Le Pen ni tan sols ha respectat el darrer minut, malgrat els advertiments dels moderadors en el sentit que no es podia interrompre el discurs de l'altre candidat. Però Macron ha reaccionat de forma brillant dient-li: ‘Vós continueu fent televisió, que jo faré de president.

Response: Emmanuel Macron i Marine Le Pen s'han encarat.


Instruction: Què ha passat avui a l’Audiència Provincial?

Context: L'Audiència Provincial ha portat a terme avui una vista amb la qual es dóna per tancat l'últim judici pendent del cas ‘Palma Arena'. En aquesta peça separada, estava acusat l'ex-president del govern, Jaume Matas, però, finalment, ha quedat absolt, després que fiscalia i advocacia de les Illes hagin retirat les seves acusacions. Per la seva banda, el que va ser el gerent de la construcció del velòdrom, Jorge Moises, ha estat condemnat a dos anys de presó. Tant la fiscalia com l'advocacia de les Illes han retirat l'acusació contra Matas doncs consideren que no ha participat en aquests fets, un tripijoc de contractes perquè fossin adjudicats ‘a dit' a Nimbus Publicitat durant el govern del PP de 2003-2007. La resta d'acusats – Moises, l'ex-director general d'Esports, José Luis ‘Pepote' Ballester i l'ex-secretària general de la Conselleria de Vice-presidència i Relacions Institucionals, Jane King – han estat condemnats, després d'arribar a un acord entre les parts, per un delicte de prevaricació a set anys d'inhabilitació per a ocupació i càrrec públic. Moises, pel seu costat, a més d'això, ha estat condemnat a dos anys de presó per un delicte de suborn i també haurà de pagar una multa de set mil euros i abonar altres set mil euros de responsabilitat civil a les Illes. Totes les parts s'han mostrat favorables a la suspensió de la pena de presó. Matas ha intervingut mitjançant videoconferència des de la presó d'Aranjuez on compleix condemna pel ‘cas Nóos' de tres anys i vuit mesos. Pagaments en metàl·lic i en cistelles de Nadal Segons els acusava la Fiscalia, i tal com han admès avui, Ballester, Moises i King van participar en una trama per adjudicar a Nimbus diferents contractes menors saltant-se la llei. A més, l'ex-gerent del consorci rebia una part de l'import dels contractes adjudicats com a pagament al tracte de favor. Aquesta quantitat es pagava en metàl·lic i a través de cistelles de Nadal. Per adjudicar els contractes ‘a dit', sense la deguda concurrència i publicitat, es fraccionaven els contractes o s'utilitzava a altres empreses, per simular concurrència. Aquestes adjudicacions es van fer des de la Conselleria de Vice-presidència i des de la Fundació Illesport, adscrita a la Conselleria d'Esports

Response: S'ha portat a terme avui una vista amb la qual es dona per tancat l'últim judici pendent del cas Palma Arena.


Instruction: Qui és Vortimer?

Context: Vortimer era un príncep i senyor de la guerra britó del segle v, possiblement llegendari. També es diu que va ser el primer rei de Gwent.,  Vortimer apareix per primera vegada a la Historia Brittonum, on diu que era fill de Vortigern, un rei dels Britons històric que permeté als saxons Hengist i Horsa que s'establissin a l'est de l'illa. Els saxons van apoderar-se a poc a poc de més terres i van propiciar l'arribada d'un gran nombre de guerrers des de Germània. Vortimer preocupat per la pèrdua de territoris i de sobirania, va enderrocar el seu pare i encapçalà els britons en quatre batalles contra els saxons, arribant a expulsar-los. A la tercera batalla van morir Horsa i Cadeyern Fendigaid, el germà de Vortimer que defensava el retorn al tron del seu pare. Vortimer va morir poc després en una batalla i Vortigern va tornar a ser rei i va consentir en la tornada dels saxons. Es coneixen els noms de tres llocs de batalla, i sembla que es corresponen amb batalles lliurades a Kent recollides a la crònica anglosaxona. Aquestes cròniques no mencionen Vortimer, i de fet diuen que Vortigern era el líder dels britons en una d'aquestes batalles.,  El material llegendari de la Historia Brittonum escrita en un període primitiu va ser ampliat a la Historia Regum Britanniae de Godofred de Monmouth, una descripció fictícia dels cabdills de Britània. Segons ell, els britons abandonaren Vortigern i posaren Vortimer al tron. Després d'expulsar els saxons, Vortimer va ser enverinat per la seva madrastra Rowena (saxona i filla de Hengist) i Vortigern recuperà la corona.,

Response: Un príncep i senyor de la guerra britó del segle v.


Instruction: Qui es dirigia a la dida?

Context: -Miri, dida- li deia la mestressa que sempre cercava al seu entorn eslamacions d'admiració i adulacions agradoses a la seva vanitat, -aquest piano costa tant com una parella de bous.,  -Ma! Rei de la meva vida! Senyora! ¡quina riquesa!,  -I aquestes arracades, veu, com tota una masia.,  -Ma! quins vidrets tant lluents!,  -Oh! són brillants de tres quilats cada un!,  -Rei de la vida! brillants esquilats!- repetia la Tecla movent el cap i mirant el cel…,  -Ui! això la fa quedar parada? ¡Ja li ensenyaré els rosetons que tinc! Ja pot explicar-ho per tot el poble qui érem nosaltres- exclamà la mestressa amb urc, i movia el cap d'un cantó a l'altre davant el mirall que tenia més a prop.,  -Olori, dida, quin perfum.,  -Noi, quina flaire… retorna!

Response: La mestressa.


Instruction: Amb quin altre nom es coneix a Ninurta?

Context: Ninurta (en sumeri, 𒀭𒊩𒌆𒅁) (o també Ningursu ; 𒀭𒊩𒌆𒄈𒋢) fou un déu de la mitologia sumèria i de Girsu (un dels barris de Lagash), casat amb la dea Gatumdu de Lagash. Era fill del déu Enlil i déu tutelar de Nippur, juntament amb el seu pare.,  El culte a Ninurta té els seus orígens en la història de Sumer. Se'l troba en una inscripció procedent de Lagash, a on apareix sota el nom de Ningirsu, \el senyor de Girsu\. Girsu era el nom d'un dels barris de Lagash.,  Ninurta se'l representa en forma d'una doble cara en els himnes i lloances a ell dirigides. Per una cara, apareix com un granger i déu benèfic que cura les malalties i espanta els dimonis, i per l'altra és vist com a déu del vent del sud, fill d'Enlil, l'enfadat i gelós déu de l'aire.,  Entre els assiris, fou molt popular i diversos dels seus reis adoptaren el seu nom. Ashur-nasir-pal II li construir un palau a la ciutat de Kalhu.,  En el sistema astral, Ninurta estava associat al planeta Saturn. Sota les seves capacitats com a déu granger, els grecs associaren Ninurta amb Cronos, mentre que els romans l'associaren al déu de la fertilitat, Saturn.

Response: Ningursu.


Instruction: Quan va néixer Roser Amills?

Context: Roser Amills i Bibiloni (Algaida, Mallorca, 17 de desembre de 1974) és una escriptora i periodista mallorquina, amb obra en català, portuguès i castellà.,  Filla de mare mallorquina d'origen criptojueu, d'Algaida, i pare de família minera de Bagà, Berguedà, la més gran de quatre germans, va néixer i es va criar a Algaida, on va estudiar al col·legi Pare Bartolomé Pou i a l'Institut Pere de Son Gall de Llucmajor. Amb 17 anys es va traslladar a viure a Barcelona, on resideix actualment. Va iniciar filologia hispànica a la UAB per continuar filologia romànica a la Universitat de Barcelona.[cal citació],  L'any 1996 va escriure el primer llibre, Uno solo, por favor, poemari que va rebre el Primer Premi de la Universitat Menéndez Pelayo de Madrid l'any 1997. Primer Premi de Poesia de la Universidad Politécnica de Madrid i primer Premi dels Jocs Florals de la Universitat de Barcelona 1997. Ha estat distingida amb La Llança de Sant Jordi d'Òmnium Cultural 2011 i la Llança de Sant Jordi d'Òmnium Cultural 2012. El 2014 va guanyar el premi Micrófono de informadores APEI - PRTVI 2014 en la categoria d'Internet.,  Des de setembre de 2017 col·labora en el programa Tarda Oberta de TV3.\nL'any 1993 va començar a treballar de lectora editorial per a les editorials Grijalbo Mondadori -amb Cristina Armiñana- i Seix Barral per a Luis Lagos i Pere Gimferrer, i va treballar de correctora ortotipogràfica al Grupo Zeta. Com a periodista, ha treballat al Grupo Zeta (Woman, CNR, Tu salud, You, Man i cap de redacció de Summum), RBA (El Mueble, Cocinas y Baños), Globus Comunicación (Psicología i Casa & Campo), Grup Godó (revistes Què Fem, La revista dels Súpers, cap de redacció de Interiores, i suplement Cultura/s), Critèria-Grup Cultura 03 (cap de redacció de Espacio amigo i editora), Grup Recoletos (editora i redactora a El País-Aguilar), MC Edicions (directora de la revista Estilo Clásico de MC Ediciones). Escriu en La Vanguardia digital el bloc Inspiración Digital, i columnes al diari balear Última Hora. Col·laboradora en Onda Vasca, La Xarxa, Canal Català, Catalunya Ràdio i alVespre a la 2 de TVE Catalunya.

Response: El 17 de desembre de 1974.


Instruction: On ha vist, l'home, les idees desfavorables?

Context: Ell, en el posat d'ella, ha endevinat una mica aquestes idees desfavorables. Però, si la forma no, el fons és segur que ha plagut a l'Adelaida.,  Al cap d'una hora ella torna al menjador amb una bata de color crema, pentinada, perfumada, polida de cap a peus; les perles volten la seva gorja. A mesura que el dia avança, la satisfacció domina les petites causes d'enuig. L'Adelaida no arriba a la cordialitat (perquè la cordialitat li és inaccessible), però parla sense reticències, amb estil pla i natural. En Llucià en resta encantat.,  Onze hores. El matrimoni és a punt de sortir cap a missa.  Truquen. La minyona torna de la porta amb un paquet llargarut.\n,  En Llucià el desclou, sobtat per un pressentiment inexplicable.,  Un sabre de joguina!,  -Què és això? S'hauran equivocat?

Response: En el posat d'ella.


Instruction: Quin altre nom li donen els locals al monstre del llac Iliamna?

Context: El monstre del Llac Iliamna, també conegut pels locals com a Illie, és un críptid que suposadament viu al Llac Iliamna, a prop d'Iliamna, Alaska. Les històries dels natius el descriuen com una bèstia que viu a les aigües.\nEls primers documents on apareix el monstre provenen dels Tlingit nadius, els quals expliquen històries d'una criatura coneguda com la \Gonakadet\. Va ser descrit com un animal gran que habita a l'aigua amb el cap i la cua similar a la d'un llop, i el cos com una orca. El Gonakadet era representat com un \déu peix\, i va ser gravat en els pictogrames en les costes colombines d'Alaska i la Columbia Britànica. Altres informes primerencs del monstre van venir dels Aleut nadius, que expliquen històries de les criatures anomenades \Jig-ik-nak\. Les criatures eren temudes i no eren caçades pels Aleut. Es van reportar molts més albiraments quan la gent va començar a volar a baixa altura sobre el llac amb el propòsit de veure a aquests \monstres\. Els primers informes creïbles d'albiraments de peixos grans van arribar a la dècada dels 50. L'any 1979, l'Ancorage Daily News va oferir una recompensa de 100.000$ a qualsevol que pogués aportar proves concloents de provar l'existència dels peixos. Avui dia, l'existència del monstre no ha estat confirmada. Els albiraments han disminuït els últims anys.

Response: Illie.


Instruction: Quina hora era?

Context: -Dos quarts de tres! ¡Juanín, si no volem no farem res! ¡I avui fóra llàstima, és un bon dia!…,  Pare i fill van apressar-se sense dir-se un mot; calamarsejava i el fred entrava fins al cor d'En Joanín!,  Era una matinada sense estels, trista, molt trista, com una faç sense ulls! Matinada muda sense cantúries d'ocells. Matinada d'enyorament i temença. En Guim, havia descobert les petges de l'ós i anaven seguint-les poc a poc.,  -Joanín, ja som al rastre! Estem de sort!,  S'anava fent lentament de dia, i, com els enlluernats que entren en un temple i que de primer no veuen res i a poc a poc van veient tots els Sants, En Guim i En Joanín anaven albirant l'alterosa muntanya que tenien al seu davant, opulenta, atapeïda de belleses i coronada d'avets. Feia goig de veure aquella muntanya on creixien ufanoses les boixeres atapeïdes i els avellaners entre roques immenses cobertes de molsa i claps d'herba amarada. Entre els avets alterosos i gentils, vestits de verdor fosca, de tant en tant se'n veien uns sense fulla, secs, sems, morts pel torb paorós i els llamps dels temperis, i d'altres que, arrencats amb tota l'arrel, havien rodolat fins al riu, que allà baix mormolava sempre i feia escuma com una fera cobejosa de tota l'esplendorosa bellesa d'aquelles boscúries.

Response: Dos quarts de tres.


Instruction: Com era el noi de qui parla el protagonista?

Context: -Sí, sí.,  -Prou.,  -Com si ara l'estés veient…- varen anar responent tots.,  -Doncs féu-se càrrec- continuava el novel·lista -que aquell xicot tan alt i gros i tan tímid a la vegada, va interesar-me vivament com a tipus d'estudi, com a document humà, i que portat de les meves manies d'observador vaig començar a fer-li preguntes, a amoixar-lo, a distingir-lo, tot a fi i efecte de que s'espontanegés. Els corrents de confiança aviat varen ser establerts. Jo aleshores, com quasi tots els presents, encara freqüentava bastant la casa d'en Montalvà, i vaig tenir prou ocasions de recollir les confidències psicològiques de l'escribent. Oh! Quina ànima de poeta! ¡Quina ànima de somniador s'amagava sota les espesses formes d'aquell xicot! Amb una ingenuïtat encantadora em va explicar les seves aficions literàries; em va contar els seus projectes, els seus somnis, les seves ambicions. Em va dir que mogut per la gran vocació que sentia pel teatre, no havia parat fins a col·locar-se a casa d'en Montalvà, a fi de que amb la gran influència que aquest tenia sobre les empreses, li fes representar un drama que havia escrit: -«Però fins ara no s'ha pogut aconseguir res»- deia desesperat -«és tan difícil fer pujar l'obra d'un principiant dalt de les taules!»- I va acabar dient: «Si vostè me'l volgués sentir llegir aquest drama…» -«Ja ho crec que sí.»- vaig contestar-li.- figureu-vos la meva sorpresa, la meva suspensió, quan l'endemà se'm presenta a casa i comença a llegir-me unes escenes inspirades, vibrants, ardents, plenes de vida i passió, d'ideals de bellesa i justícia. Allò era el drama de l'home contra el món; el drama de l'individu il·luminat contra la societat cega d'esperit; el drama de qui porta una idea de redempció, i s'estrella contra l'egoisme estúpid de les multituds. En una paraula, senyors,… allò era el drama que acabem de veure representar!…

Response: Alt, gros i tímid.


Instruction: Qui va ser Ió de Quios?

Context: Ió de Quios, en llatí Ion, en grec antic Ἴων, fou un dels cinc poetes atenencs tràgics del cànon i també va compondre també altra mena de poesies, obres en prosa d'història i filosofia. Estrabó l'esmenta com una personalitat de l'illa. Va viure al segle V aC.,  Era fill d'Ortòmenes, però va rebre el renom de fill de Xutos que segurament era el renom del seu pare i es referia al pare del mític ancestre dels jonis que portava el seu mateix nom (Ió). Va anar de jove a Atenes i va ser amic de Cimó II del que parla elogiosament a les seves obres mentre critica Pèricles que hauria estat rival seu en l'amor d'una dona, segons diu Plutarc. També va tenir relacions familiars amb Èsquil, però no va publicar tragèdies fins que aquest va morir. El mateix poeta diu que es va trobar amb Sòfocles, però això fou a Quios, quan l'atenenc dirigí l'expedició a Samos l'any 440 aC.,  Va escriure la seva primera tragèdia el 452 aC i en un concurs en el que participaven Eurípides i Iofont va quedar tercer. Només va guanyar un premi una vegada, sembla que en una festa Dionísia, i la tradició diu que al mateix concurs va guanyar el premi de ditiràmbics i el de tragèdies i va regalar a cada atenenc un càntir de vi de Quios. Va morir abans del 421 aC, segons es desprèn de La Pau d'Aristòfanes, estrenada aquell any.,  El nombre de les seves tragèdies és entre 12 i 40 segons les fonts. Es coneixen els títols d'onze:,  Va escriure també poemes lítics, comèdies, epigrames, himnes, elegies i altres. Les seves obres en prosa, esmentades per Aristòfanes, són:,  En va escriure d'altres que no es coneixen.

Response: Un dels cinc poetes atenencs tràgics del cànon.


Instruction: Què ha considerat el primer personatge?

Context: -Una mica massa- va respondre el xaval. -M'ha semblat que ell, s'homo, es posava a sa raó, i vós tira que tira. No us ho aprovo. Es guanys de mal jus, aquí o a s'atro món, seran de mal pair.,  -I ara!- replicà en Bonosi. -Jo no hai usat d'engany ni violéncia, Temme. S'avinença de ses voluntats ès sa llei des tractes. ¿I qui has vist mai que tornu cap tros de mercaderia, per bona pesada que li façun? Atrament, aquests dos nuvis d'avui són tan rics, que, sense patir-ne poc ni molt, poden daurar ses mans de tota sa marineria de Blanes. Sé qui són, lleig des meu cor. Ell se diu Felip i ès mataroní, fill d'un drapaire ronyós i gasiva, conegut meu, un tal Bernat Portalons, que va morir de misèria amb una sitja d'unces as peu des llit. Oi quina ànima de càntir! però… pau as difunt! No el recarreguem amb nostres paraules. Deixem que vogu a barca lleugera as port de dalt. Si algun mal pes de pecats no l'enfonsa, sa seua sorrada d'unces no l'enfonsarà pas, perquè va restar en terra. Es seu hereu, aquest manu d'en Felip, que ja era gran i més viu que una mustela, va trobar-la prou. Va embutxacar-se ses monedes, se les va emportar a Amèrica, i sembla que allà, amb sa calor, totes li van pondre i covar. I certus ès que es féu milionari. Ho sé de bona tinta: pots pujar-hi de peus. I mira si no ès veritat, allò que diuen, que es diner crida diner. Un dia va llevar-se amb delit de malgastar, i va i fa sa brutesa de comprar tres o quatre bitllets sencers d'aquells tan cars de sa rifa de Nadal. Doncs bé, caret: arriba sa diada i… cataplum!… li toca sa sort grossa. Ja ho veus: per més que vulgu no es pot desempallegar de sa riquesa. Però no… ep!… ell no vol desempallegar-se'n: al contrari, ès des puny estret. Ja ho deus haver reparat: no pot dissimular-ho: ses seues grandeses puden as resclosit de sa gasiveria des seu pare. Atra cosa ès la seua dona… galant dona!… ¿oi, Temme? Aquesta va néixer en mig des diners com un gos en mig de ses puces, i no pensa sinó en espolsar-se'ls, grata d'ací, grata d'allà. Però no t'espantus: no en farà mai net. És mestressa de tres o quatre inquènius i unes hisendes que es perden de vista. Sé qui ès, Temme; en sé tota sa història; perquè, encara que haju nascut a Cuba, ès filla de pare blanenc. Precisament ara, casada de fresc, és vinguda a Blanes amb es seu marit a fi de conèixer sa seua àvia, que encara ès plena de vida. Avui en dia aquesta àvia ès una senyorassa que viu as carrer de Mar, en una casa com un temple, amb tres minyones de servei que li ensumen es desitjos a s'alè; però jo l'hai coneguda pobra. Parlo de trenta anys endarrera, això sí; però jo l'hai coneguda pobra: cert com sa mort. Era una trista botiguera des carrer de Mercaders, i es seu marit era en Vetes-curtes, i de ca seua tothom en deia can Vetes-curtes; i anaven tan poc grassos, que sa meua mare els hi va vendre a fiar un sacotell de mongetes i no el va cobrar sinó després d'haver gruat tres mesos. Es món va de tomballons, lleig des meu cor; i a cada tomb un hom veu uns enfilaments i uns daltabaixos que esgarrifen. Jo maldo per aguantar- me. N'he passades de totes amb sa meua femella i sa meua nierada d'aucellons boca-badats, als quals no sempre podia dur becada. Ara tot just començo a surar una mica; i, quan es bon Déu menà a rodolar pes meus volts un parell de potentats d'aquests que de plens que n'estan, no es poden tocar sense que esquitxun cinquenes d'or ¿vols que els hi tornu les que m'han posades a sa grapa?

Response: Que s'homo es posava a sa raó.


Instruction: On va néixer Lila Thomàs?

Context: Lila Thomàs Andreu (Palma, 20 de febrer de 1951) és una professora i política mallorquina, reconeguda pel seu activisme feminista i antifranquista.,  Va néixer en el si d'una família nombrosa, de dretes. El seu pare era magistrat. A casa eren set germanes i quatre germans i la família va decidir que només podien estudiar els nois, mentre que les noies havien de treballar. En un ambient molt tancat políticament i molt religiós Thomas va acabar decidint que seguiria estudiant per les nits i que s'afiliaria al Partit Comunista.,  Així, Thomas ha estat, des de jove, militant comunista. Va ser Secretària General de la Federació d'Ensenyament de Comissions Obreres de l'any 1992 al 1995 i diputada d'Esquerra Unida al Parlament de les Illes Balears, de l'any 1995 al 1999. A partir del 1999 va passar a l'Ajuntament de Palma, com a representant d'Esquerra Unida-Els Verds, fins el 2003. Després d'aquest període va tornar a la seva feina de professora a l'ensenyament públic. A més, va ocupar el càrrec de Directora de l'Institut Balear de la Dona des del 2007, fins a acabar la legislatura, el 2011, just en el moment de jubilar-se com a professora, als 60 anys.,

Response: A Palma.


Instruction: Qui ha confirmat la victòria de l’independentisme?

Context: La Junta Electoral ha ratificat la victòria de l'independentisme a la Cambra de Comerç de Barcelona. La candidatura impulsada per l'ANC, Eines de País, obté finalment 31 llocs dels 40 que s'elegien a l'organisme i controlarà el nou govern de la Cambra. Joan Font, de BonPreu, formava part d'Eines de País i de la candidatura d'Enric Crous. L'escrutini final només ha fet perdre un seient a Eines de País, que en total controlarà 31 vocalies de 60. Als 40 elegits cal sumar-n'hi 6 que trien les dues patronals –Pimec i Foment del Treball– i 14 que pertanyen a les grans empreses que aporten diners per al pressupost de la Cambra i que hi tenen una cadira fixa. Joan Canadell: ‘El mercat espanyol és un 2% del mercat mundial. No ens hauria de preocupar tant' La candidatura que ha aconseguit la cadira perduda per l'ANC ha estat la de Ramon Masià, que no n'havia obtingut cap en els resultats provisionals. Les llistes d'Enric Crous, Carles Tusquets i 50 a 50 s'han mantingut igual: quatre cadires, tres i una, respectivament. En aquesta revisió final, hi ha hagut 955 vots que s'han apartat de l'escrutini per acabar de verificar-los. Finalment s'han computat com a vàlids un total de 19.234 vots

Response: La Junta Electoral.


Instruction: Qui era Marica Laurentia?

Context: Marica o Marica Laurentia era una divinitat itàlica. Nimfa de l'aigua i dels pantans. Estimava els animals i era considerada protectora dels nadons i de la fertilitat. Té moltes semblances amb la deessa Diana. El seu nom deriva probablement de mara («pantà»).,  Els auruncs li van dedicar un temple a prop de Minturno, edificat probablement a finals del segle VII aC o començaments del VI, al marge dret del Liris, a prop del naixement d'aquest riu. cap al sud del santuari i a l'esquerra s'estenia el bosc sagrat conegut com a Lucus Maricae, que avui dia és un bosc de pins pertanyent al municipi de Baia Domizia. El temple estava construït amb blocs de pedra de tuf gris, procedent de les pedreres del sud de la Muntanya Monte Massico.,  Segons alguns mites romans narrats per Virgili, de la unió entre Marica Laurentia i Faune, déu dels boscos i primer rei del Latium, va néixer Latinus. Aquest succeïa el seu pare en el tron i casava la seva filla Lavínia amb Enees, un troià. Vigili l'anomena \la maga\, perquè es deia que tenia la capacitat de convertir els homes en bèsties; per això Marica ha estat confosa de vegades amb Circe o amb la nimfa Calipso. Latinus va establir la cort del seu regne a Laurentia, que vol dir «la ciutat dels llorers», situada a la plana de Laurentum, potser per fer-li un honor de la seva mare o pel bosc sagrat on hi havia aquests arbres. D'aquí ve el gentilici de laurentins o llatins, per a nomenar els oriünds del Laci.,  Segons el poeta Claudi Claudià, qui en parla d'ella en un panegíric, al seu bosc sagrat hi havia roures (d'on ve el nom querceta Maricae) probablement envoltat per alzines i llorers.\nPlutarc explica que entrar en aquell bosc suposava estar segur contra els perills i el qui penetrava en ell tenia prohibit tallar els arbres. Els romans hi portaven ofrenes al bosc, que solien consistir en els primers fruits de la collita o el primer vi de la temporada. Aquestes ofrenes que ells anomenaven satura lanx anaven acompanyades d'unes estatuetes de terrissa que deixaven a la vora del temple.,  Els ritus per al seu culte eren molt senzills: Cremar herbes aromàtiques al seu temple o en altars improvisats amb branques d'arbres, o llençar al riu o a un pantà garlandes de flors o estàtues votives de terracota. Al bosc, els dos llocs més sagrats eren les deus a prop de clarianes, rocalles, coves naturals; i les cascades del riu, a prop d'estanys, d'una zona que estigués plena de bolets o plantes aquàtiques, o plantes medicinals.,  Qui anava al bosc a collir herbes curatives o aigua d'una font o només a banyar-se al riu en el tram que travessava el bosc, havia de fer una oració a la nimfa i una ofrena.,  Aquest bosc estava llavors envoltat per un pantà el Palude Maricae, on l'any 88 aC Gai Mari va trobar refugi fugint dels sicaris enviats per Luci Corneli Sul·la.

Response: Una divinitat itàlica.


Instruction: On s’ubica Coronea?

Context: Coronea, o Coroneia, (en grec antic Κορώνεια) era una ciutat grega de Beòcia que formava part de la Lliga Beòcia i que Estrabó situa en una altura propera a la muntanya d'Helicó. El seu territori es deia Κορωνειακή (\Koroneiaké\). A la ciutat la menciona Homer al \Catàleg de les naus\ a la Ilíada, entre els contingents beocis.,  La ciutat estava situada en un turó aïllat a l'entrada d'una vall que arribava cap al sud fins a l'Helicó, que es veia des de Coronea. També tenia una bona visió del llac Copais, i als peus de la ciutat s'estenia una vall fins a la vora del llac.,  Es deia que va ser fundada pels beocis de la ciutat d'Arne, de Tessàlia, que en van ser expulsats pels tessalis, i que li van donar el nom de la ciutat de Coronea a Tessàlia. Segons Pausànies els caps tessalis van ser Haliart, que va fundar la ciutat d'Haliartos i Atamant. Els beocis van construir a la plana un temple dedicat a Atena a la vora del riu Cuàrios o Curàlios (del nom del riu de Tessàlia) on es feia el festival de la Pambeòcia i on hi participaven totes les ciutats de Beòcia. Pausànies diu que el més notable de Coronea era un altar dedicat a Hermes i un altre de consagrat als vents, i una mica més avall un temple d'Hera. Parla també d'un teatre.,  A la ciutat o rodalia es van lliurar algunes batalles:,  El 338 aC Filip II de Macedònia, després de guanyar la batalla de Queronea, va donar la ciutat a Tebes. Coronea, més endavant, va ser partidària dels reis de Macedònia en les seves guerres contra Roma.

Response: A Beòcia.


Instruction: On va néixer Patricia Campos?

Context: Patricia Campos Doménech (Onda, 12 de març de 1977) és una aviadora, entrenadora de futbol, cooperant i activista a favor dels drets de les dones i dels més pobres.,  Des de menuda, Patricia Campos va voler ser futbolista i pilot d'aviació, dos àmbits pràcticament vedats en aquells moments per a les dones. Va estudiar Comunicació Audiovisual a València per assegurar-se un futur, opció difícil a través del futbol i de l'aviació. Després d'acabar la carrera va preparar oposicions a les Forces Armades d'Espanya, aprovant-les en 2005. Es va incorporar a l'Escola Naval Militar i l'any següent ja era pilot d'helicòpter i de reactor de 8 places, sent encara avui dia l'única dona d'Espanya amb les dues titulacions i l'única dona pilot militar de l'Armada en l'especialitat de transport VIP (militars d'alt rang, polítics, membres de la Família Reial i missions de logística).,  En 2013, després de vuit anys de carrera militar, sol·licita una excedència per dedicar-se al futbol. Tres anys després, en 2016, es dona definitivament de baixa a l'exèrcit, argumentant un masclisme insuportable. Aquest mateix any apareix la seua autobiografia: Tierra, mar y aire, on desvetla, fonamentalment, l'experiència del seu pas per l'exèrcit.,  Una volta demanada l'excedència es trasllada als EUA per obtenir el títol d'entrenadora de futbol. En San Diego (Califòrnia), després d'aconseguir-ho, va esdevenir la primera entrenadora europea d'un equip professional americà, dirigint en primer lloc el Carlsbad Waves FC i posteriorment el Carlsbad United FC, nascut de la fusió entre el primer i el Carlsbad Lightning, i amb el qual va guanyar el torneig Encinitas Rotary Cup 2014.,  Allí va conèixer el projecte Soccer Without Borders (Futbol Sense Fronteres), que tracta de millorar les condicions de vida i el futur dels menors emprant el futbol com a ferramenta. Aquesta ONG té bases en Amèrica Llatina, USA i Àfrica. Li van oferir anar-se'n com a Team Leader a una aldea a 60 km de Kampala a Uganda, on no comptaven amb cap voluntari. Decideix començar a usar els seus coneixements de futbol per entrenar els més desfavorits de la Terra.

Response: A Onda.


Instruction: Contesten a qui demana pel seu germà?

Context: -On és mon germà?,  Tothom restà sense paraula.,  -Què vols?- va dir l'amo palplantat.,  -On és la mare?- digué de pressa.,  -No ho sé!,  -No? Mala negada!,  -Què passa?- va fer la Gràcia esfereïda.,  -Són elles!,  -Què vôs dir? parla!,  -Han trobat dues dones negades al riu… veniu, correu! ¡potser coneixereu la roba que duen!,  -Déu del cel!,  -Estan tan abraçades que no es poden separar! Són aquí arrapades a un arbre. Ja no tenen cara!

Response: No.


Instruction: Quin origen té la paraula heiti?

Context: Heiti (nòrdic antic, \nom, denominació, designació, terme\) és un sinònim utilitzat a l'antiga poesia nòrdica en lloc de la paraula normal per a alguna cosa. Per exemple, els poetes nòrdics antics poden usar Jor, \cavall\ en lloc de hestr, el més prosaic \cavall\.,  En el sentit modern, els heiti es distingeixen dels kennings en què un heiti és una simple paraula, mentre que un kenning és un circumloqui en la forma d'una frase o paraula composta i així mækir és un heiti per \espasa\ (la paraula usual en prosa és Sverd), mentre que grand hlífar \malson d'escut\ i ben-fúrr, \ferida del foc\ són kennings per \espasa\.,  No obstant això Snorri Sturluson va escriure al segle XIII que heiti en un sentit més ampli podria incloure kennings. Snorri denomina paraules simples, poètiques o d'una altra manera, ókend heiti, \termes no qualificats\. Aquests es distingeixen dels circumloquis, Kend heiti, \termes qualificats\ (és a dir kennings).,  Alguns heiti són paraules que no es troben normalment fora del vers, per exemple, Firar, un dels nombrosos sinònims de Menn, \els homes, les persones\. Altres són bastant comuns en la prosa, però utilitzats pels poetes en un sentit especialitzat, com sal, \sal\ en el sentit de sjár, \mar\.,  Els heiti tenien una gran varietat d'orígens. Alguns eren paraules arcaiques: Jor, \cavall\, alguns modismes: Sinjor, \senyor\ (del llatí, probablement a través de l'antic francès seignor). Hi ha diversos tipus de sinècdoque i metonímia que van ser emprats: Bard \part de la proa d'un vaixell\ per \vaixell\ en el seu conjunt; gotnar, \gots\ per \homes\ o \poble\ en general; targa, \targe\ (un tipus d'escut) per a \escut\ en general; Stal, \acer\ per a \les armes, la guerra\. Uns heiti eren metafòrics: Hrid, \tempesta\ per \atac, (inici de) la batalla\. Alguns eren originalment noms propis: Hrotti, Laufi, Mistilteinn i Tyrfingr eren espases propietat d'herois llegendaris. També hi va haver heiti per a individus específics, especialment els déus (per exemple Grímnir, Fjölnir, Vidrir i molts més per Odin).,  Hi havia un gran nombre de heiti per a certs conceptes que els poetes solien tractar, com a \home\, \dona\, \líder\, i els termes per les armes. Noms de sækonungar, \reis del mar\ (llegendaris líders pirates), constitueixen una altra gran categoria. A partir d'aquests, kennings van ser formats per \mar\ i \vaixell\, per exemple, Rakna bifgrund, \ terreny tremolós de Rakni\ = \el mar\; Þvinnils dýr, \bèstia de Thvinnil\ = \nau\.,  Anàlogament i en alguns casos termes cognats es troben en les tradicions poètiques d'altres llengües germàniques primerenques, per exemple, l'antic anglès Guma, secg: el nòrdic antic gumi, seggr, \home\; Anglès antic heoru, mēce: nòrdic antic hjǫrr, mækir, \espasa\. Moltes altres llengües, antigues i modernes, han posseït un vocabulari poètic especialitzat més o menys retirat de la parla quotidiana, sovint deriva en formes similars al heiti del nòrdic antic.

Response: Ve del nòrdic antic.


Instruction: Qui és el primer ministre grec?

Context: El primer ministre grec, Alexis Tsipras, va remodelar ahir al vespre la composició del seu Govern després dels desacords sorgits arran de l'acord assolit amb la UE per un tercer rescat. Gairebé una quarta part dels diputats de Syriza van rebutjar les mesures de l'acord amb els creditors que mantindrà el país en l'euro. Tsipras ha col·locat Panos Skurletis, fins ara ministre de Treball, en el lloc del ministre d'Energia, Panayotis Lafazanis, ja que aquest últim va ser un dels 32 diputats que dimecres al Parlament grec va votar en contra de les reformes per poder rebre un tercer rescat. Així, George Katrougalos, ocuparà el lloc de Skourletis, com a ministre de Treball. També han estat substituïts el ministre adjunt de Defensa, Kostas Ísijos i el de Seguretat Social, Dimitris Stratulis. Ísijos serà substituit per Dimitris Vitsas i Stratulis per pavlos Jaikalis. Nikos Juntís també deixa la cartera d'Exteriors, tot i que ja ho havia deixat el seu escó abans de la votació de les reformes. Igual va actuar la ministra adjunta de Finances, Nadia Valavani, qui també havia presentat la seva dimissió. En el cas de Juntís la seva substituta serà Sia Anagnostopulu i Valvani donarà el relleu a Trifon Alexiadis. Es crea un nou lloc en el Ministeri d'Exteriors, el de vice-ministre, que serà per Yanis Amanatidis. A la cartera d'Interior també es forma un vice-ministeri nou que ocuparà Pavlos Polakis i el càrrec de ministre adjunt de Reforma Administrativa recaurà en Jristoforos Vernardakis. També hi ha canvis en els portaveus de Syriza al Parlament. El lloc de Thanasis Petrakos l'assumirà Alexandros Triandafilidos i el d'Olga Yerovasili serà per Sekalaridis. L'oficina del primer ministre va anunciar ahir en un comunicat que la presa de possessió del càrrec dels nou membres de l'executiu de Tsipras es postposa a causa dels diversos incendis que es van declarar ahir al país, especialment a Atenes. Els mitjans grecs preveuen que els nou ministres prenguin possessió demà

Response: Alexis Tsipras.


Instruction: Quan va néixer Pilar Massana?

Context: Pilar Massana i Llorens (Solsona, 1951) és una treballadora social, escriptora i política catalana. Diplomada en Treball Social i llicenciada en Història. S'ha caracteritzat pel seu compromís en la millora dels Serveis Socials a Catalunya.[cal citació],  Des de 1973 treballa a l'Hospitalet de Llobregat. Al final de la dictadura franquista va iniciar-se en el treball comunitari al barri de Can Serra i, des de 1979, als Serveis Socials de l'Ajuntament amb el primer ajuntament democràtic. Al llarg de la seva vida ha treballat a tots els barris de la ciutat, excepte als de la Florida i Gornal. El seu article “L'atenció social primària a L'Hospitalet. 1975-1989.” forma part de l'obra col·lectiva Els serveis socials d'atenció primària. Recull de documents 1980-2000. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2003.[cal citació],  Va ser regidora de l'Hospitalet de 1995 a 1999 per la llista d'Iniciativa per Catalunya i després per la d'Esquerra Unida i Alternativa.[cal citació],  L'any 1984 participa activament en el referèndum ciutadà contra l'entrada d'Espanya a l'OTAN. Viatja a Nicaragua, als camps de refugiats saharauís, a l'Iraq i a Bolívia, en missions de solidaritat i de pau. Vinculada de manera molt directa a la Plataforma Aturem la Guerra, de la qual va ser una de les portaveus.[cal citació],  Sòcia fundadora del Centre d'Estudis de l'Hospitalet des de 1983, i presidenta del Centre del 2007 fins al 2010. Actualment ocupa el càrrec de vicepresidenta.[cal citació],  Va participar amb l'article “Plataforma per l'aixecament de les sancions a l'Iraq” en l'obra col·lectiva El Moviment per la Pau a Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 2007.,  Ha estat guardonada amb la Medalla d'Or del Treball Social 2013, per la seva trajectòria de 40 anys en defensa dels drets socials.,  L'any 1982 es va casar amb Jaume Botey i Vallès i actualment és membre de la junta de l'entitat \Llegat Jaume Botey i Vallès\. El seu compromís amb la gent de la ciutat es va estendre als àmbits del treball social, la cultura i la política.

Response: En el 1951.


Instruction: Què està passant?

Context: Ha sonat un crit… un altre… Escolto atentament. Sí: els crits vénen d'amunt, de la banda de terra. Me'n vaig unes quantes passes enllà, fins a la punta més forana del saplanet, per poder atalaiar els camins. Efectivament, l'esperança no m'ha enganyat: dalt d'un pujol veig negrejar sobre el cel gris la silueta de sis o set persones. Em poso a cridar amb totes les meves forces, i balandrejo en l'aire el mocador de butxaca. M'han sentit… m'han vist i vénen. De segur ens cercaven. Però què els passa?… S'aturen… es fan enrera amb un moviment d'horror… Giro la mirada i em sento defallir. La Jacobè, aprofitant el meu descuit, s'és asseguda al cantell del penyasegat, si cau no cau. Està una mica decantada, presentant-me la cara de perfil, i m'esguarda amb un sol ull, amb el posat hipòcrita d'una garsa que sotja quelcom. -Toca'm, barruel- borbolleja amb veu fosca.- Marxo cap a la… Havana. Ja estic embarcada.- I veig que es va escorrent; que l'herba, planxada pel seu cos, reix i s'estufa al seu darrera… que la flotant fullassa d'atzavara sobre la qual té les cames allargassades va cedint vinclant-se. Corro a deturar la caiguda; mes amb prou feines aconsegueixo salvar-me jo mateix aferrant-me al pi venturer que suara m'havia servit d'ampit. La terra roda al seu voltant. Al meu dessota l'abisme bada, com badallant, la seva gola immensa i ombrívola. I la Jacobè hi cau espantosament, topa amb uns alzinois, que se l'espolsen d'una zumzada, i es capbussa en la buidor, avall, avall… Sembla una flor ventissa. Ses faldilles i enagos s'acampanen a tall de corona. Les primes cames hi rossegen al dedins com estams d'un lliri. Acluco un moment els ulls, i quan torno a obrir-los veig allà baix, al fons, el cadàver immòbil sobre una roca emporprada de vermellenca tinyassa.

Response: Estan sonant uns crits.


Instruction: Quant de temps va durar la navegació?

Context: Amb aquesta navegació de quaranta dies consumiren totes les vitualles. En les partides de la Tramuntana trobaren una illa àrida i plena de rocam. La costa que la cenyia era brava, monument de ruïnes fosques remogudes pels temporals. La ribalta era dreta i eriçada, inaccessible com un mur: riells d'aigua minsa, suada gota a gota per les clivelles del penyal, decorrien rost avall fins que el magre plor se perdia en les aigües vastes amargoses. Torbats de gran fam i de intolerable sed, els monjos ompliren tota quanta vaixella hi havia en la nau, de l'aigua plorosa i regalimosa. I veient Sant Brandan aquesta gran cobejança de beure, els va dir: -No ho fasseu, no que és cosa lletja de fer ço que vosaltres feis. Si a Déu no plau mostrar-nos port, ¿per què voleu vosaltres per força prevenir la seua providència? No em plau que us emporteu d'aquesta aigua.- Els monjos la llençaren tot d'una sens ni tastar-la ni mullar amb ella el llavi eixut; i per terra s'esbandí la creatura de l'aigua innocent, sacrificada. Al cap de tres dies plagué a Jesucrist mostrar-los un port. Allí Sant Brandan amarrà la nau i signà el port i el beneí devotament, i comanà als seus que no treguesen cosa ninguna de la nau. I caminant ran ran vorera, li sortí a l'encontre un ca i començà a fer-li falagueries i li llepà els peus, com han costum de fer-ho els cans amb llurs senyors. I a sos monjos digué Sant Brandan: -No us apar que Déu ens ha tramès, bon missatger? Seguiu-lo amb tota segurança on se vulla us meni, que a bon lloc us portarà.- Anaren darrera el ca i arribaren a un castell. Entraren-hi dedins. Allà hi havia molts llits per jeure, i setials per seure i aigua en brulloles per rentar els peus. I asseient-se Sant Brandan començà de parlar a sos monjos i els va dir: -Mos fills, guardau que Satanàs no us enganyi ni us induesca a temptació. Jo veig que en vol enganyar un d'aquells tres monjos qui darrerament del monastir ens arribaren. Aquest monjo maquina en son coratge un furt pèssim i mortal per la seua ànima, per ço com la seua ànima ja és lliurada en les mans del diable.- La casa, on s'estaven, tenia els murs quasi tapats de vaixella de diverses natures de metalls i de brides i de corns revestits d'argent. Sant Brandan va dir al monjo que solia donar el pa a sos germans: -Aparia el dinar que Déu ens ha tramés.- Anant pel castell trobà una taula tota parada de mandils i de pa blanc i de peix; i llençols molt blancs en cascún llit. Com se foren entaulats, veient Sant Brandan aquell bé de Déu i aquella màina, començà la benedicció amb els germans i retregué aquelles avinents paraules del psalm: Qui dat escam omni carni, confitemini Deo caeli (Confessau el Déu del cel qui dóna menja a tota carn).

Response: Quaranta dies.