Instruction: Qui és Mossèn Joan de Montbrió?

Context:
Mossèn Joan de Montbrió, rector de Vall de Pedres, per aquells temps caminava ja en la sexta desena de la vida. Era el mitjà i únic sobrevivent de tres germans. L'hereu morí solter, i mossèn Joan, que era ja capellà, entrà en possessió de l'herència, però, religiós de vocació i no de conveniències, traspassà tots sos drets a favor del germà petit, que estava a Barcelona, dedicat al comerç amb regular fortuna. Aquest s'instal·là en el mas, se casà, i als pocs anys moriren ell i ella deixant a en Ramon, infant de tres o quatre anys.
Valga que mossèn Joan s'instal·là en la pairal i que una germana d'ell, dóna de poques apariències però excel·lent mestressa, se posà a governar la casa, que aquesta tirà avant i fins se realisaren importants economies i redempcions de càrregues.
Crescut en Ramon, oncle i nebot no lligaven gaire, per lo que aquell, amb el cor ple de tristesa, se'n tornà a sa parròquia de Vall de Pedres, i allí seguia completament donat a son ministeri.
Se calificava a si propi de capellà de missa i olla, lo que era un excés de modèstia, perquè, sense ésser un pou de ciència, posseïa quasi tota la que proporcionaven els seminaris de son temps, i fins de la Universitat de Cervera n'havia recollida molta, ja que hi havia seguit alguns cursos de la carrera de Lleis, que no terminà per haver-se acabat abans la Universitat que sos estudis, negant-se a seguir-los en la nova de Barcelona en protesta de lo que ell calificava d'atropellament del dret i triomf de la revolució.
Lo que hi havia de positiu era que per a mossèn Joan no havien transcorregut els darrers quaranta anys, havent-se parat en el moment en què, convençut de lo limitat de la sabiduria humana, cregué que ja estava discutit i resolt tot lo que humanament resoldre's podia. D'aquí naixia sa oposició a la vocació que per a la carrera d'enginyer manifestà sempre son nebot, carrera que representava uns estudis i unes rutes per ell completament desconeguts. Ell havia estudiat a Sant Tomàs, havia traduït a Sant Agustí i a Sant Jeroni i a altres Sants Pares de l'Església, i en els lluminosos escrits d'aquestos grans savis havia trobat un cos de doctrina filosòfica suficient a omplir no sols les necessitats de son cor, sinó, deia ell, de tot l'humà esperit.
Déu és la causa primària de totes les causes i la força creadora, conservadora i reguladora de totes les forces, de les que dimanen, com irradiacions sublims, totes les demés manifestacions, així en l'ordre natural o físic com en l'espiritual. Estudiant, doncs, a Déu en sa essència, en sos atributs i en ses revelacions, s'obté la clau de tot lo demés. D'aquí en feia arrencar la superioritat de la carrera eclesiàstica sobre totes les demés: carrera de privacions i sacrificis, sublimada per la missió encomanada als sacerdots d'ésser intermediaris entre Déu i l'home, aqüeductes de la Divina Gràcia, la que distribueixen cobrint espirituals necessitats i humanes misèries.

Response: El rector de Vall de Pedres.


Instruction: Qui és Juan Luis Durich?

Context: El director general de Consum, Juan Luis Durich, ha considerat ‘absolutament' desproporcionada i ha qualificat com una ‘sortida de to de les xarxes socials' la polèmica desfermada fa uns mesos per la decisió de deixar d'etiquetar en català alguns dels seus productes de marca pròpia argumentant una millora de la llegibilitat. A preguntes dels mitjans durant la conferència de premsa de presentació de resultats d'aquest dijous, Durich ha dit que no entén com ‘a l'única organització que fa alguna cosa en valencià se li llencen al coll perquè pren una petita decisió sobre una part molta petita de tota l'activitat que fa en valencià'. En aquest sentit, ha dit que la polèmica es va produir quan Consum ja portava sis mesos amb la mesura presa i que aquesta afecta només 150 productes dels més de 2.000 amb marca pròpia. Durich ha explicat que la cooperativa de supermercats compta amb molta activitat fora del País Valencià i Catalunya i que això ha obligat a etiquetar els productes en altres llengües, fent que si s'incloïa també el català en la descripció base dels mateixos no pogués llegir clarament perquè la lletra és molt petita. Al respecte ha afegit que legalment les característiques del producte han de quedar ben llegibles i que alguna gent gran s'havia queixat que no es llegia bé. El responsable de la companyia ha dit que es va decidir eliminar l'etiquetatge en català i que Consum continuarà de la mateixa manera. Durich ha defensat però que la cooperativa de supermercats continua editant en valencià la seva revista, així com la retolació de les botigues i els enviaments que fa als clients catalanoparlants, però ‘han d'entendre que nosaltres estem ja a Granada, a l'Aragó… i en algunes coses necessitem ser més globals, però així i tot continuem fent més que ningú'. 200 baixes a causa de la polèmica El director general de la cooperativa ha xifrat en unes 200 les persones que s'han donat de baixa com a clients arran de la polèmica sobre l'etiquetatge. Durich ha indicat que no és una xifra ‘significativa' i l'ha posada en context amb els 3 milions de clients amb què Consum compta. ‘Sobretot és que no hi ha motius, perquè si hi hagués hagut motiu, hagués marxat més gent', ha considerat.

Response: El director general de Consum.


Instruction: Qui és Josep Costa?

Context: El diputat de JxCat i vice-president del parlament Josep Costa ha defensat la reforma de llei de la presidència per a poder investir Carles Puigdemont en un futur. En una entrevista a l'agència Europa Press, Costa ha insistit que Puigdemont és el candidat que defensa JxCat i que finalment serà investit al parlament tard o d'hora ‘quan puguin donar-se les condicions'. ‘Cap òrgan judicial ni autoritat no pot interferir al parlament i, si ens diuen que no és legalment previst que hi pugui haver una investidura sense que ell hi sigui present, com que és la nostra sobirania i competència exclusiva, ens dotem de les nostres pròpies normes', ha arguït. Ha defensat, a més, que la reforma de la llei és una via ‘que forma part de l'acord polític' per a formar un govern, i ha recordat que ERC ja ha votat a favor de tramitar-la. La possibilitat que els membres de la mesa hagin d'afrontar responsabilitats penals si s'investeix Puigdemont no atura el vice-president del parlament, que ha dit que JxCat no es doblegarà a les amenaces de l'estat espanyol: ‘Ens fa por, però ens sembla un atemptat tan gran a la dignitat democràtica del parlament que ens persegueixin per decisions polítiques, que no estem disposats a renunciar a defensar la llibertat ni els mandats democràtics que ens han donat els ciutadans.' Delegació de vot de Puigdemont Costa s'ha mostrat confiat que la mesa de la cambra, amb Roger Torrent al capdavant, acceptarà que Carles Puigdemont pugui delegar el vot i participar d'aquesta manera en les decisions que es prenguin a cada ple. La petició es va registrar dimecres poc abans del ple i es va decidir de posposar la decisió fins dimarts que ve, que és quan se celebra la pròxima reunió de la mesa. Ha assenyalat que Puigdemont ja volia participar en el ple de dijous passat per delegació, però comprèn que la sol·licitud es va registrar amb molt poca antelació i que, per tant, es decidís d'ajornar la decisió. Costa creu que la mesa acceptarà definitivament dimarts que ve la delegació de vot. Les circumstàncies del president de la Generalitat han canviat arran de l'empresonament i per això Costa no considera ‘que hi hagi cap diferència' entre els diputats que són empresonats a Espanya, que poden delegar el vot, i Puigdemont. Costa ha defensat el dret del president de mantenir els drets polítics intactes i ha destacat que haver demanat de delegar el vot és un gest que mostra que no renuncia ni als drets polítics, ni a la investidura ni a seguir exercint al lideratge que legítimament li correspon'. Mobilitzacions als carrers Sobre les protestes independentistes als carrers, que s'han intensificat precisament arran de la detenció de Puigdemont, Costa ha assenyalat que han de continuar ‘essent com són i com sempre han estat, pacífiques i cíviques'. ‘Cal demanar que els comandaments policíacs, ara en mans de la Delegació del govern  pel 155, respectin el dret de manifestació, vaga i expressió i cessin en qualsevol actuació desproporcionada', ha assenyalat. En la seva crítica a la gestió actual dels Mossos d'Esquadra, Costa ha demanat ‘que les actuacions que fa la policia no alterin la convivència ciutadana'.

Response: El diputat de JxCat i vice-president del parlament.


Instruction: Qui és Lurdes Barba?

Context:
Lurdes Barba i Rodríguez (Barcelona, 31 de gener de 1949) és una actriu i directora teatral catalana.
Barba i Rodríguez estudià interpretació a l'Escola de Nous Estudis dels Joglars, l'Escola Adrià Gual i a l'Institut del Teatre. També és llicenciada en direcció escènica a l'Institut del Teatre i en Humanitats per la Universitat Oberta de Catalunya. S'ha dedicat a la docència d'interpretació a diverses escoles tals com l'Institut del Teatre o l'Escola Universitària ERAM.
El seu debut teatral tingué lloc el 1971 a Madrid amb La cocina, de Wesker, dirigida per Miguel Narros. Ha treballat amb directors com Lluís Pasqual i Sánchez, Rafel Duran i Domenge, Xavier Albertí i Gallart, Carme Portacelli i Roig, Àlex Rigola o Jordi Casanovas i Güell.
Com a directora teatral ha dirigit obres de Lluïsa Cunillé, Josep Maria Benet i Jornet, Peter Rurrini, Jordi Coca, Maria Barbal i Farré o Josep Maria de Sagarra i de Castellarnau. Per exemple el monòleg El dolor (2019) de Marguerite Duras; L'hèroe (2020) de Santiago Rusiñol, sobre la masculinitat tòxica o també del 2020 la simbolista La casa de les aranyes de Paco Zarzoso.
En cinema ha participat a Perduts al parking (1978), A través del cel obert (1979) de Josep Maria Benet i Jornet, Amor idiota (2004) de Ventura Pons i Sala, Veïnes (2007) de Marta E. Vilatella o L'assaig (2015) de Lluís Baulida.
El 2021 va protagonitzar amb Muntsa Alcañiz, Imma Colomer Marcet i Vicky Peña l'obra de Caryl Churchill I només jo vaig escapar-ne (2016). Juntament amb les també directores i actrius Lina Lambert i Imma Colomer va estrenar Talking heads, d'Alan Bennett (1988), al Teatre Akadèmia.
Té dos Premis de la Crítica de Barcelona a la millor interpretació per A la meta de Thomas Bernhard (1981) i Les presidentes de Werner Schwab (1988) i dirigida per Carme Portaceli.

Response: Una actriu i directora teatral.


Instruction: Qui eren les Plèiades?

Context:
Segons la mitologia grega, les Plèiades (Πληίαδες, segons Pierre Grimal. Πέλειαι, -ων αἱ, segons José M. Pabón S. de Urbina) foren nimfes, filles d'Atlas i de Plèione.
Eren set, i els noms que comunament se'ls atribueixen són Alcíone, Astèrope, Celeno, Electra, Maia, Mèrope i Taígete. Segons un fragment d'un poema de Cal·límac les Plèiades eren filles d'una reina de les amazones i van instituir les festes nocturnes i els cors de danses. Els noms de les Plèiades, segons aquesta tradició, eren Còcimo, Glaùcia, Protis, Partènia, Maia, Estonìquia, Làmpado. També Calipso i Dione són considerades a vegades Plèiades.
Totes les Plèiades es van casar amb déus, excepte Mèrope, que es casà amb Sísif, cosa que la feia avergonyir, i per això, l'estel consagrat a ella era el que brillava menys. De vegades es deia que els dos fundadors de la ciutat que després va ser Trezè, Hiperet i Antas, eren fills de Posidó i Alcíone. I Nicteu, era considerat de vegades un fill de Posidó i Celeno.
Es deia que les Plèiades, acompanyades de Plèione, eren a Beòcia quan es van trobar amb el temible caçador Orió, que les va desitjar. Durant cinc anys les va perseguir, però les Plèiades van ser transformades en colomes. Elles van volar tan amunt que van arribar al cel i allà van quedar fixades com un grup d'estels de la constel·lació del Taure per Zeus, que s'havia apiadat d'elles.
Segons altres, el motiu de la seua transformació en estels fou el dolor que sentiren quan Zeus va castigar el seu pare Atlas a suportar el cel sobre les seves espatlles. També es deia que les Plèiades i les seves cinc germanes, les Híades, van ser transformades en estels després de la mort de Hiant, germà seu, quan el va mossegar una serp.
Electra, de qui descendien els reis troians, a causa del dolor que li causà la caiguda de Troia va abandonar les seves germanes i es va convertir en cometa.

Response: Unes nimfes.


Instruction: On es va localitzar una arboreda?

Context:
AQUÍ TROBAREN UN BOSC D'ARBRES QUI IXEN DE LA TERRA l TORNEN DINS LA  TERRA, SEGONS EL SOL MUNTI O DAVALLI.

Tan tost com hagueren passada la mar transparent, al cap dels vuit dies, l'abad cantà una missa. I encara navegaren tres jorns més; i al cap d'aquells tres jorns, trobaren una illa on era un bosc de plantes molt amargants, gentil de veure, i molt fullat, i molt florit i molt fruitat de diverses fruites, de les quals unes eren grenyals encara i àcides, i les altres eren madures i mengívoles. I aquest bosc tenia aital virtut, ço és, que al mati, tan aviat com el sol eixia, sortien els arbres de la terra i a poc a poc anaven creixent, amunt, amunt, fins a hora de nona. En aquell punt, els dits arbres, mantenien, esbandida a la llum i a l'amorosa voluptat del sol, llur cabellera; flonja, estarrufats i drets, sota el sol vertical ni pujant ni davallant, ni enclinant-se ni decantant-se a cap banda, consemblants tots ells en fulla i en flor i encara en fruit. I tan tost com el sol començava a tombar-se cap a Ponent, començaven també els arbres a enclinar-se cap a la terra, a poc a poc, seguint el curs del sol, el qual quan era desaparegut en la immensa gola vermella de l'occident, així mateix els arbres, ullpresos de la rossor del sol, ja eren desapareguts sota terra. I és de saber que mentre el sol va sota terra, els arbres hi van també; i la terra no en roman clivellada del soterrament d'aquells arbres, sinó closa com si res n'hagués eixit. Oi més, tota aquella illa és poblada d'herbes belles de veure, i ben olents. I en un altre indret de la dita illa hi ha arbres molt gentils i de color varia. I en el cimal de cascun arbre rumbeja un manyoc de fruites, rodones i llises, d'una color meravellosa d'ésser vista. I eren set aquells arbres en redol, i eren parlants. I llur parlar sonava suau i cantant com un cloquer amb set clotxes. I allà prop hi havia set muntanyes i cascuna era de metall diferent; i hi havia set fontanes i de cascuna d'elles eixia un rierol, i l'un rierol era d'aigua, i l'altre era de vi, i el terç era de sang, i el quart d'oli, i el cinqué de llet i l'altre de mel, i l'altre finalment era de baume.

Response: AQUÍ.


Instruction: Qui va ser Lluïsa Casagemas?

Context:
Lluïsa Casagemas i Coll (Barcelona, 14 de desembre de 1873-Madrid 1942) fou una compositora catalana del final del segle xix, la primera dona que va compondre una òpera a Catalunya.
Va néixer al carrer Conde de Asalto (carrer Nou de la Rambla) de Barcelona, filla de Manuel Casagemas i Labrós, natural de Granollers, vicecònsol dels Estats Units a Barcelona i administrador del banc de Catalunya, i de Maria Neus Coll i Vendrell, de Sitges. Va tenir quatre germans, entre ells el pintor Carles Casagemas i Coll.
Estudià composició amb Francesc de Paula Sànchez i Cavagnach, cant amb Giovanna Bardelli i violí amb Agustí Torelló a Barcelona. Entre els 16 i 18 anys, va compondre Schiava e regina (Esclava i reina), òpera fantàstica en tres actes amb llibret de Josep Barret, que s'havia d'estrenar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona la temporada 1893-1894, un fet completament excepcional en l'època. Tanmateix, l'atemptat anarquista del 7 de novembre d'aquest any feu anar en orris l'estrena, que no s'arribà a produir mai.
L'autora la va presentar en l'Exposició Universal de Chicago de 1893, on va rebre un diploma; en compensació per la cancel·lació de l'estrena, la reina regent Maria Cristina d'Habsburg va fer estrenar-ne algunes parts al palau Reial de Madrid el 1894, amb l'assistència de la família reial. El segon acte fou representat en un concert al Conservatori del Liceu el 1896. Amadeu Vives, que assistí a un recital particular amb parts de l'òpera, en lloà la força dramàtica i la passió de l'autora. La partitura es va considerar perduda fins que es va trobar el 2017, en mans d'un particular; actualment, s'està estudiant per part de professors de musicologia de la Universitat Autònoma de Barcelona.
Deixà la partitura per a veu i piano d'una altra òpera, I briganti, segons el llibret d'Andrea Maffei basat en Els bandits de Friedrich Schiller, que ja havien fet servir Saverio Mercadante i Giuseppe Verdi.
Aquest mateix any 1893, l'Orquestra Catalana de Concerts estrena la seva obra Crepúsculo al Teatre Líric (Barcelona), i va tornar a tocar-se al Liceu l'any següent. Escrigué sobretot peces breus per a piano i per a la veu. Felip Pedrell, en el Diccionario biográfico y bibliográfico de músicos y escritores de música españoles antiguos y modernos, parla de 110 peces per a veu i piano escrites per Lluïsa Casagemas. Una d'aquestes, La bergeronnette, és l'opus 230.
Tota la seva obra és anterior al seu casament, que es va produir el 2 de maig de 1896, quan tenia 22 anys. Després del matrimoni amb Enrique de Sorarrain Milans del Bosc -membre de l'alta burgesia i promotor de l'esport, especialment l'automobilisme-, desapareix de la vida pública. Va quedar vídua el febrer de 1924; sembla que llavors va tornar a interpretar escadusserament en públic: se'n troben ressenyes d'alguns concerts com a pianista el 1927 a Barcelona. El 1930 apareix en la premsa com a professora de violí en Fomento del Arte Lírico de Barcelona. Les úniques referències que se'n troben en la premsa de l'època, fora d'aquests dos concerts, són per la seva condició social, informant-ne de l'assistència a actes benèfics i similars. L'última referència se'n troba el 1936, en un concert a Madrid, on podia haver anat a viure. No se sap el lloc o data exacta de la seva mort, que es pot situar a Madrid en la immediata postguerra: ja era morta el desembre de 1943, quan mor sa germana i no és citada entre els assistents als funerals.
El lloc web familiar indica que va morir a Madrid el 1942.
El Diccionario biográfico de músicos españoles (1894-1897), del compositor, musicògraf i professor Felip Pedrell, cita més de 200 obres d'aquesta compositora, la majoria breus: cançons per a veu i piano i peces per a piano sol.

Response: Una compositora catalana del final del segle xix.


Instruction: Qui va ser Lara?

Context:
Lara (o també Larunda), segons la mitologia romana, fou una nimfa del Laci.
Per haver revelat a Juno els amors de Júpiter amb Juturna, el déu li va tallar la llengua i va ordenar a Mercuri que la portés a l'infern. Mentre la hi duia, el déu se n'enamorà i la forçà. De la seua unió varen néixer els lars.
Els romans la van venerar com a dea del silenci, equivalent a Dea Tàcita i a Muta.Tàcit diu que tenia un sacellum al Fòrum Romà i, segons Marc Terenci Varró, el seu culte era d'origen sabí.
A Larunda, se la relaciona amb la terra, la llar i els fantasmes. Els seus símbols són les llars de foc, els forns, la terra i l'argila. Lara, per ser la mare dels lars, era una de les dees romanes protectores de residència familiar.
També se la relaciona amb la pau, la mort i la protecció en les cruïlles, on es feien ofrenes de roses (rosàlia) i de vi. El seu significat com a protectora de la llar i la família es podia estendre a protectora de la comunitat. Una cruïlla podia simbolitzar una trobada entre el món temporal i el món dels esperits, el món on, segons la mitologia, Júpiter la va condemnar a viure.
En el Renaixement, es va fer servir com a personificació dels treballs industrials.[cal citació]

Response: Una nimfa del Laci.


Instruction: Què sembla en Ramon?

Context:
-…?
-Si: perquè en Ramon és un home com un brau, i, ja veuràs, totes aquestes mosses solen tenir el seu pinxo! -
* * *
La noieta -de quinze anys- havia hagut de fugir de la seva tia. Estava en una dispesa immunda de la Riera Baixa. Tenia una cambreta que dava, per una finestreta, a un celobert tot negre. Allí, a la sortida del treball, se n'havia tornat, a esperar en Lluïset. Estava cansada, cansada, blanca com el paper. Va tirarse al llit. A la cambra del costat, un home i una dona, embriagats, renegaven sordament, amb infectes sons guturals. Pujava pel celobert una olor obstinada de closca d'ou caiguda al foc. Ella pensava en el seu astre. Comprenia que ara no tindria més remei que anar rodolant. Comprenia que l'episodi del senyoret estava dat i beneït. Però d'entremig del seu fatalisme estupefacte, n'eixí de mica en mica, una mena de petit rondinament interior. S'avenia a tot abandó, a tot deseiximent, però, tanmateix, ja que la inèrcia de les coses li feia esperar una criatura, era just que ell se sacrifiqués una mica per ella. Anar tota sola pel món, desemparada i sense cap bé ni conhort, només amb una criatura al braç que l'escolaria i li faria passar les nits en blanc, era massa agre. Ella no demanaria pas, com d'altres noies que sabia, pisos bellament parats, abrics de pells, joies. Sabia que la seva boniquesa era una floreta ventissa, sabia que ella era massa tímida per agradar i tenia les mans fetes malbé pel seu ofici. Però tanmateix havia sofert per ell: terrors misterioses de la consciència, insults i cops i foragitament. Abans que ell se n'anés, doncs, -com ne tenia, és clar, el dret i el deure,- havia de dar-n'hi una mica mica del luxe, de la brillant sumptuositat de les amigues que poden anar al Liceu i passejar- se en carruatge descobert pel Passeig de Gràcia. Ésser esplèndid una sola vegada, a ell, que era senyoret, no li costaria gaire. I allò, per a ella, seria una mica d'escalf cordial, un bell record que l'acompanyés en les més sòrdides pelegrinacions, quelcom que encara la distrauria, amb un poc d'enlluernament, en les nits de fam, de malaltia o d'insomni.

Response: Un brau.


Instruction: A què pertany el Basilisc de la capital del Baix Camp?

Context:
El Basilisc de Reus és un element del Seguici Festiu de la ciutat.
Segons la veu popular, el Basilisc neix d'un ou de gall, fecundat per una serp i covat per un gripau. Quan neix té les característiques dels progenitors: cap de gall, cua de serp i cos de gripau. Altres versions fan néixer el Basilisc de la sang que vessa Medusa en ser decapitada.
Pel que fa al Basilisc com a element festiu només hi ha una referència al Dietari o llibre de Jornades, de Jaume Safont, on diu que el 8 de desembre de 1423 "arriba en la platja de Barchinona lo senyor rey ab XVII galeres, qui vénen de Nàpols [...] vengueren lo davant lo pont molts entramesos, ço és peradís, ifern, lo basalís, lo fènichs, l'àliga, e la processó de la Seu...". Es desconeix la forma de les figures.
Amb aquestes referències, un grup de persones, l'Estol del Basilisc, de Reus, inicià el projecte de creació del Basilisc, que va ser encarregada a l'escultor Manel Llaurador Fortuny, també creador de l'Àliga, la Víbria, el Bou i el Gegant Carrasclet de Reus, entre d'altres. És una figura de nova creació, feta a partir de descripcions i iconografies antigues, i és singular en el panorama del bestiari festiu català. El Basilisc, pintat a l'oli, compta com a principal element distintiu uns ulls de vidre en què és impossible distingir-hi la nineta. Quan la bèstia executa el seu ball solemne, però, se li il·luminen i deixen entreveure una nineta de color vermell que atemoreix grans i petits. Segons la llegenda, el basilisc matava tan sols amb la mirada.
Les músiques acompanyen la coreografia pròpia de la bèstia i són la "Marxa del basilisc de Reus" i el "Ball Solemne del Basilisc de Reus", compostes per Jordi Brunet i harmonitzades per Jesús Ventura. Els instruments són gralles i metall El 28 de juny de 2008 el Basilisc va ser entregat a l'Ajuntament. L'endemà, Sant Pere, la bèstia inicià el protocol d'oferir el Ball Solemne del basilisc de Reus a alguna personalitat reusenca. El 2014 el Ball de Diables de Mataró ha incorporat un Basilisc al bestiari festiu de la ciutat
Les sortides protocol·làries del Basilisc de Reus durant l'any a la seva ciutat són:

Response: Al Seguici Festiu.


Instruction: On era un dels personatges?

Context:
-Amb el senyor, que ho digui ell mateix.
Ell mateix s'estava amagat a l'arcova.
-Ah! va dir l'home enganyat, ¿per parlar de melons és menester agenollar-se i posar-se de cara a la paret detràs d'una cortina?
En fi, que marit i muller es van separar. I ella es va entregar amb tal frenesí a menjar meló, que ha acabat per avorrir-los.
Ara diran vostès: Bé, això no és més que un cas. És cert: però al cap i a l'últim és un cas; i per un cas pengen a un home.
Tornant a les generalitats. El comprar un meló és cosa tan difícil, que per relacions que tingui una persona, coneixerà molts metges, molts advocats, molts comerciants; però no coneix més que un que entengui en melons.
¡Que poques en veuran de pomes, de peres, de sindries llançades pel carrer! i en canvi, ¡que en veuran de melons! mostra eloqüent dels nombrosos xascos que se n'emporten els que anaren a comprar-los.
Vostès mirin-se bé els aficionats a l'acte de menjar meló. Si és dolent, el veuran aixecar-se de la taula de mal humor, posar cara de gos a tothom, queixar-se del govern, de la criada, de que els seus xicots l'atabalen…
Però mirin-se quan té la sort de topar amb un meló bo. L'apura fins a l'escorxa; buida les dues corones amb la punta del ganivet; li suquegen les vores de la boca, i ell xucla de pressa perquè no se'n perdi borrall… Ja li pot preguntar si va millor el seu pare que està malalt; no tinga por que li responguí fins que llepats llavis i genives i passat el tovalló, no hagi fet un sospir de gust, i després encara li preguntarà: què em deia?

Response: Amagat a l'arcova.


Instruction: Què s'ha escollit?

Context: Tots els grups parlamentaris amb representació al Consell General d'Andorra han votat a favor de les lleis òmnibus i d'estat d'alarma i d'emergència, les quals s'han votat per assentiment en una sessió marcada per l'excepcionalitat del moment i on només hi han assistit catorze consellers. Tots ells han coincidit en assenyalar que esperen que l'estat d'alarma no s'hagi d'activar per la pandèmia del coronavirus 2019 i que les mesures econòmiques urgents siguin efectives, tot i que han avisat que segurament en caldrà d'altres en un futur. Aquestes iniciatives són la injecció de 200 milions d'euros a les empreses, facilitar ajuts als autònoms, exoneracions dels lloguers dels locals o salaris per a pares i mares que hagin de tenir cura dels fills, entre d'altres. Tota la informació sobre el Coronavirus, minut a minut Pel que fa al projecte de llei qualificada dels estats d'alarma i d'emergència, el cap de l'executiu andorrà, Xavier Espot, ha recordat que el fet que s'aprovi no vol dir que s'hagi d'activar aquest mecanisme de forma immediata, sinó que l'objectiu és que el govern del país compti amb ‘les eines necessàries' per si fos necessari fer-ho en el cas que les mesures de confinament actual no siguin suficients per contenir l'avenç del virus. Espot ha recordat que a través d'aquest mecanisme, que es pot decretar per un termini de quinze dies, es limitaria la lliure circulació de persones, la lliure entrada i sortida del país i també la propietat privada. També ha assegurat que l'estat d'emergència es pot posar en marxa en situacions en què es pugui veure afectada la convivència democràtica i, per tant, no seria d'aplicació en un cas com l'actual. En relació amb el paquet de mesures econòmiques, el cap del govern andorrà ha explicat que caldrà ‘un pla de reactivació' per fer front a la crisi que es pugui derivar de l'actual situació sanitària. En aquest sentit, ha destacat que l'activitat que s'ha aturat ‘de cop' no tornarà de seguida a la normalitat i que, per tant, ha dit: ‘No en sortirem indemnes'. Des de l'oposició s'ha mostrat el suport a l'executiu davant aquesta situació i s'ha agraït el diàleg que hi ha hagut per a l'elaboració d'aquestes dues lleis. Per la seva banda, el ministre Portaveu i de Finances, Eric Jover, ha dit que manté contactes amb el Banc Central Europeu, el qual podria servir com a prestador d'última instància o d'ajuts al govern. En aquest sentit, ha explicat que també es tenen converses amb els bancs centrals dels països veïns i amb el banc de desenvolupament i ha defensat la necessitat que la llei òmnibus entri en vigor tan aviat com es pugui.

Response: Les lleis òmnibus i d'estat d'alarma i d'emergència.


Instruction: Qui és Mónica Oltra?

Context: La vicepresidenta i portaveu de la Generalitat Valenciana i coportaveu de Compromís, Mónica Oltra, ha rebutjat la possibilitat de ser ministra en un futur govern espanyol. ‘Jo em vaig presentar per a treballar ací i traure esta terra endavant', ha destacat Oltra, qui ha afegit: ‘Em vaig comprometre amb els valencians, vaig donar una paraula i la vaig a complir'. La també consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, en una entrevista a Europa Press, ha agraït que el líder de Podem, Pablo Iglesias, diguera que li agradaria tindre-la com a ministra, però ha destacat que ella és de terres petitones i de mirar a la gent ulls, i que els ministeris t'allunyen de la gent. Alhora, ha negat que els resultats de les eleccions generals de diumenge que ve puguen modificar la concepció del Consell. Sobre esta qüestió, ha assenyalat que l'Acord del Botànic és un acord per a quatre anys i determina els resultats electorals de maig de 2015. Per tant, ha indicat que l'únic element que podria canviar l'actual composició del Govern, seria l'entrada de membres de Podem al Consell, una decisió que ha d'abordar este partit. En qualsevol cas, ha posat èmfasi que els càrrecs de president i de vicepresidenta no van a canviar en cap cas. Mónica Oltra també ha destacat que Compromís-Podem-EUPV ‘A la valenciana' ix a guanyar, i ha assenyalat que estan demostrant on governen que no sol es millora la vida de les persones, sinó que, a més, es governa millor. Sobre esta qüestió, ha criticat el discurs de la por del PP, que deia que amb estos partits res anava a funcionar, i ha denunciat que utilitze estos arguments un partit que porta a imputats en les seues llistes. Així, ha indicat que el PP porta en la seua candidatura per Castelló com a número dos a Óscar Clavell: ‘Investigat per un cas de presumpta prevaricació, per traficar amb els nínxols del cementiri del seu poble per a guardar-li nínxol als seus amics', ha dit. La vicepresidenta ha posat èmfasi que cal un Govern d'Espanya aliat amb els governs de canvi municipals i autonòmics, ja que considera que el vot dels comicis autonòmics i locals del 24 de maig de 2015 té una segona part, el vot del 26 de juny.

Response: La vicepresidenta i portaveu de la Generalitat Valenciana i coportaveu de Compromís.


Instruction: Qui és Marta Bayarri?

Context:
Marta Bayarri i Valls (Vilanova i la Geltrú, 23 de gener de 1974) és una actriu, guionista i directora de cinema, teatre i televisió catalana.
L'any 1993 començà a realitzar els seus primers passos en el món de la interpretació gràcies al Círcol Catòlic de Vilanova i la Geltrú i es vinculà a l'Escotilló GT participant en obres teatrals com ara El foc de les Ginesteres, El cafè de la Marina, Magnèsia, Es necessita un matrimoni, Perduts a Yonkers, Després de la pluja i Odio Hamlet, així com en l'obra dels Pastorets durant uns quants anys. L'any 2003 actuà de protagonista, juntament amb Guillem Albà, a El Carnestoltes. El Musical a l'Arrivo, representada per la companyia L'Estaquirot Teatre.
L'any 2010 s'inicià en el món de la producció cinematogràfica. Rep formació en el terreny de la dramatúrgia i el guió (Obrador Internacional de Dramatúrgia Sala Beckett, Ateneu Barcelonès, Laboratori dels Lletres, Casa del Cinema) i del llenguatge i la realització audiovisual (UOC). El 2014 fundà la productora Momotrup Films, juntament amb Oriol Ruiz, i estrenà el seu primer curtmetratge: Una nit (Cortogenia, 2014). Al desembre de 2016 estrenà Fugit, el seu segon curtmetratge d'autoria i direcció, protagonitzat per Oriol Ruiz i Nil Cardoner. Vaca fou el seu tercer treball com a guionista i directora que, en aquest cas, també protagonitzà com a actriu al costat de l'actor Pepo Blasco. Comptà, de nou, amb la producció executiva de Miguel Angel Faura i Oriol Ruiz. L'any 2019 tingué sobre la taula el guió del seu primer llargmetratge, Hera, que es trobava en fase de desenvolupament i cerca de finançament.

Response: Una actriu, guionista i directora de cinema, teatre i televisió catalana.


Instruction: Qui és Dan?

Context:
Segons el Gènesi, Dan (en hebreu דָּן בן-יַעֲקֹב Dān ben Yahăqōb) és un dels dotze fills de Jacob. La seva mare era Bilhà, una esclava de Raquel, esposa de Jacob. Els seus descendents formarien la Tribu de Dan.
Dan es va casar i va tenir un fill a qui anomenà Huixim.
Un dia, juntament amb els seus germans envejosos de Josep, el van vendre a un mercader d'esclaus ismaelita que anava a Egipte i van dir al seu pare que havia estat mort per una fera. Quan van arribar temps de sequera, baixà amb els seus germans a Egipte per comprar aliments. Allà van trobar el regent del país, qui els confessà que era el seu germà Josep i els perdonà a tots. Aleshores la família s'instal·là a Egipte.
Viccionari

Response: És un dels dotze fills de Jacob.


Instruction: Qui era Teresa Suñer?

Context:
Teresa Suñer i Julià (Taialà, 7 d'octubre de 1904 - Barcelona, 25 de febrer de 1984) va ser una pianista i compositora catalana que va desenvolupar una tasca pedagògica i concertística a Girona.
Va néixer en una casa pairal de Taialà, filla d'Antoni Sunyer i Juandó i de Teresa Julià i Nualart. Va rebre les primeres classes de piano d'Enric Oliva i Vilar, un professor reconegut de Girona. Més endavant va completar els estudis amb Francesc Civil. El 1934 va començar a impartir classes de música a diverses escoles de la ciutat de Girona, com ara el Col·legi Eiximenis i l'Escola Prat de la Riba, tot i que va ser al Col·legi Verd, aleshores grup escolar Ramon Turró, on va fer classes durant més temps. En aquesta època va oferir diversos recitals amb els estudiants, com el de l'1 de juny de 1934 a l'Ateneu de Girona en el qual els estudiants del Ramon Turró van cantar cançons compostes per ella mateixa, i també de Freixas, Schubert, Chopin i Mestres.
Després de la Guerra Civil se li va obrir un expedient de depuració politicosocial, que finalment es va resoldre sense sancions.
La dècada dels cinquanta va ser molt prolífica per a Suñer. El 19 de novembre de 1950 va oferir un recital al Círculo Artístico de Girona, juntament amb Joaquima Suñer Tubert, soprano, i Consol Oliveras, violinista. Un mes després, al desembre, va guanyar el "Concurso de villancicos" organitzat per la Sección Femenina. Com a intèrpret havia participat en el programa de Radio Gerona Pentagrama, com en l'emissió del 14 de febrer de 1957 juntament amb Consol Oliveras. El 1958 va publicar un recull de cançons titulat Flores a María, una edició amb pròleg del crític musical Josep Massanas, que incloïa 10 cançons religioses a una veu amb acompanyament de piano. El 30 d'abril de 1959, la Capella Polifònica de Girona, fundada i dirigida per Josep Viader, va interpretar el seu motet Bone Pastor.
L'any 1960, la cobla La Principal de la Bisbal va estrenar-li la sardana Valenta, l'única que es coneix que va escriure, en el IV Aplec de la Sardana de Girona, celebrat el 22 de maig. La partitura d'aquesta sardana es conserva al Museu d'Història de Girona gràcies a una donació que en va fer Josep Baró i Güell el 1961.
Va morir el 25 de febrer de 1984 a l'Hospital de la Vall d'Hebron de Barcelona de resultes de les ferides que va patir en l'incendi que es declarà el 19 de febrer al pis de la Rambla Verdaguer de Girona. En l'incendi també va resultar ferida Joaquima Suñer i Tubert, amb qui vivia.
Va escriure una quarantena d'obres musicals, entre les quals:

Response: Una pianista i compositora.


Instruction: On diu el personatge que té la mala intenció?

Context:
-Apa, manxaire! ¡Que en teniu, de malícia, sota el tel de llengua! Si no he ocupat les mans, he ocupades altres coses: enteneu? Estava mirant…
-Si que has d'haver suat! Ja veig que no estaràs mai en vaga, si Santa Llúcia et conserva les eines amb què treballes. I doncs, ¿quan te lleurà, de baixar a la cambra?
-Ànsia, anem-hi tots dos, rondinairot: veniu- vaig dir. I, mig abraçant-lo, me lenduia. Però ell, després de donar tres o quatre camades amb precipitació, refrenà el meu impuls i s'aturà en sec.
-Au, au!… no estic per galindaines. Aviat això seria un joc de criatures. Passa o passaré.

Response: Sota el tel de llengua.


Instruction: Què han fet EUPV, Compromís i Podem?

Context: Després de molts dies de negociacions i quan semblava que ja no hi hauria entesa, EUPV, Compromís i Podem han tancat un acord per a presentar-se en coalició a les eleccions del 26-J. EUPV ocuparà el cinquè lloc a la llista de València -demanava el 4-, el sisè a Alacant -també demanava el 4- i el tres per Castelló, tal com havien sol·licitat des d'un primer moment. ‘Teníem l'obligació d'arribar a un acord. Sí o sí. Contribuirem a dir a la gent que ha d'anar a votar i que el seu vota conta per a poder derrotar el PP', ha dit Gloria Marcos, integrant de l'equip negociador d'EUPV. Les negociacions han estat llargues i dures. El principal obstacle per a arribar a un acord era la inclusió dels candidats d'EUPV a la llista que Compromís i Podem, que s'havien presentat conjuntament en les eleccions del 20-D. En un primer moment l'oferta d'EUPV demanava el quart lloc per València i Alacant, i el tercer per Castelló. Podem, amb Ángela Ballester al capdavant, va rebutjar frontalment la demanda. El pinyol de la negociació es centrava a València, on la coalició va obtenir quatre diputats. Podem va fer una contraoferta a EUPV i va oferir el sisè lloc, fet que va ser titllat d'humiliació des del partit valencianista. Estefania Candel, membre de l'equip negociador, considerava que l'oferta no servia per a fer visible ni valorar els 110.000 vots que EUPV va obtenir el 20 de desembre. Les trucades i converses a corre-cuita s'han succeït les últimes hores i finalment s'ha arribat a un acord. Finalment, les negociacions d'última hora han donat els seus fruits i la candidatura ja ha estat registrada davant de notari. Avui a les dotze de la nit es tanca el termini per a poder inscriure coalicions. Aquesta triple aliança podria convertir-se en la primera força del País Valencià si es compleixen els pronòstics. En els anteriors comicis Compromís i Podem van obtenir 9 diputats i ara guanyen força amb la suma d'EUPV.

Response: Han tancat un acord per a presentar-se en coalició a les eleccions del 26-J.


Instruction: Quant va tardar l'Anneta a parlar amb la noia?

Context:
L'Anneta no trigà mols dies a tenir una conversa amb la pubilla de can Pinells: li contà l'extraordinari costum del pastor. Totes dues es posaren a rumiar. Què hi devia anar a fer, a Granollers?
La pubilla, noia maliciosa, al capdavall insinuà una hipòtesi:
-Qui sap! Potser hi té un embolic… alguna donota…
-Vols dir?- féu l'Anneta badant la boca al compàs d'un astorament progressiu. -Tan lleig com és!
-Ui! Hi ha dones que no miren prim.
* * *
La mestressa del mas, tot anant a mercat a Sant Feliu, trobà una masovera dels encontorns. Parlaren de les collites, del bestiar, dels fills. Finalment la Rosa va retreure el fet inexplicable. La masovera hi digué la seva.

Response: No mols dies.


Instruction: Qui és Eugènia Balcells?

Context:
Eugènia Balcells (Barcelona, 1943) és una artista visual de Catalunya, considerada una pionera de la creació audiovisual catalana.
Diplomada en arquitectura tècnica, els seus començaments artístics en els anys 70 van estar lligats a l'art conceptual català i a la crítica sociològica, la societat de consum i els mitjans de comunicació. Balcells es va familiaritzar amb el vídeo i la creació audiovisual als Estats Units, on la popularització del vídeo coincideix amb l'articulació de la segona onada de feminisme i representa per a moltes dones la possibilitat de redefinir el llenguatge artístic des d'experiències femenines de creació, noves maneres d'analitzar i interpretar la realitat, de representar l'alteritat i d'explicar-se com opera la subjectivitat en el coneixement del món.
Eugènia Balcells s'ha caracteritzat per la creació d'estructures lumíniques, de construccions simbòliques, definint la llum com a eix central de tot el seu treball, encara que en cada moment ha estat implicada en la realitat social i personal del seu entorn vital. En una primera etapa, en el marc dels llenguatges del conceptualisme, Eugènia Balcells inicia una anàlisi de la imatge “ja feta” i dels codis visuals de la publicitat, i deixa en evidència la ideologia del consum (Supermercart, 1976, Ofertes, 1977), que comença a fer-se paisatge per a la seva generació, nascuda en l'etapa “d'obertura” de la dictadura i immersa en les dinàmiques de la transició democràtica. Aviat se li fa present la importància d'incidir en les narratives visuals i discursos de la cultura de masses dirigits per controlar el desig femení i reduir l'horitzó de sentit de les existències de les dones. Comença a explorar maneres de desplaçar-se d'aquests ordres de visió: lúdicament, en el film Boy Meets Girl (1977), en què aparella imatges d'homes i dones tractades com els dibuixos de fruites d'una màquina escurabutxaques; o bé, creant noves maneres d'entendre la relació subjecte/objecte, com en la instal·lació de vídeo bicanal Going Through Languages (1981), en què es confronten dues maneres de filmar el cos femení (la patriarcal i la proposada per l'artista). Amb moviment fluid i circular, la càmera s'implica i relata deixant obert l'espai de la incertesa, la parcialitat de la visió, la tactilitat de la mirada. La noció "estant-sent" esdevindrà fonamental en moltes de les seves instal·lacions des d'on elabora una visió del cos femení —i també del masculí— que revela les coordenades d'una temporalitat i una corporalitat multidimensional, avançant-se a reflexions de teories feministes del segle xxi.
Aquestes investigacions no haurien estat possibles sense tenir en compte la seva passió pel cinema experimental, interès que va compartir amb el grup que sorgí a Barcelona a finals dels anys 70 del segle XX anomenat film vídeo informació (format per ella mateixa, Eugeni Bonet, Manuel Huerga i Juan Bufill). La seva pel·lícula Fuga (1979), un poema cinematicovisual, treballa la complexitat de les relacions espaciotemporals mitjançant un teixit de plans. També són rellevants en aquesta investigació sobre la imatge en moviment les seves “partitures-visives” (instal·lacions de vídeo per a ser llegides com a partitures), que esdevindran performances en col·laboració amb les i els músics que havia conegut a les seves estades a Nova York, com Barbara Held, i especialment Peter van Riper, o més tard, els de l'avantguarda musical espanyola, hereus i hereves de les orientacions de John Cage, Merce Cunningham, “Fluxus” i de coreògrafes com Simone Forti i Anna Halprin.
La seva lectura de The Tao of Phisics. An Exploration of the Parallels Between Modern Physics and Eastern Mysticism (1979), de Fritjof Capra, un físic nuclear, va impulsar el seu interès a investigar les coincidències entre matèria i energia. Animada per arguments científics i també per recerques en tradicions i àmbits espirituals, les instal·lacions d'Eugènia Balcells versaran sobre la llum, el color i la capacitat humana de reconèixer i gaudir del llenguatge invisible de la matèria. En l'obra Freqüències (2009), va traduir la taula periòdica dels elements a un codi de color, fent possible que l'espectador/a s'introdueixi en els misteris de la física quàntica. En l'exposició homònima, i sota el guiatge de l'amiga pedagoga Eulàlia Bosch, va donar una prova més del seu interès a no dissociar recerca i educació, una línia de treball que mantenen moltes dones creadores. A més de convidar un gran nombre d'estudiants (des d'infantil i universitaris i universitàries) a l'exposició, ella mateixa va preparar un videodocumental creatiu que dialogava amb una àmplia selecció dels treballs que van sorgir d'aquelles experiències i aprenentatges.
El reconeixement social li ha arribat amb la Medalla d'Or del Mèrit a les Belles Arts (Ministeri de Cultura) el 2009 i el Premi Nacional de Cultura 2010 (Generalitat de Catalunya). L'artista reconeix que la seva creació és, sobretot, una manera d'honorar i motivar la capacitat humana de crear, i pensa que, en la societat del segle xxi, la visió de les i els artistes pot ser fonamental per a consolidar les bases de la societat i la cultura en un ordre de respecte per la vida. Cal mencionar també que Balcells té un abric fet de postals de dones, anomenat abric portable, que llueix en ocasions especials per honorar la presència i la tasca de moltes dones en la història amb les quals se sent “en relació”. Aquest reconeixement d'ordre simbòlic matern l'ha portada durant aquests últims anys a pensar en ferm el seu desig de fer cinema i iniciar finalment el projecte d'una pel·lícula sobre la història de la seva besàvia, nascuda a Birmània al segle xix.

Response: Una artista visual de Catalunya.


Instruction: Què explica un protagonista de la seva mare?

Context:
-Ara hi aniré. Sa meua mare retira tard de ses seues feines.
-Doncs bé- va fer el vell, aixecantse: -ara mateix, tot sopant o de sobretaula, pots proposar-li sa cosa. No t'adormus: com més aviat millor. Apa! Digues-li que jo t'hai aconsellat. Explica-li sa nostra conversa; però… ep!… no li digus que jo sàpiga qui li guarda es diners. Sobre això…. muixoni! No ès cap mal, i, reportat, en podria fer, perquè podria dur cabòries, i tal vegada raons i engrinyes. Prudència, Temme! Sa prudència ès un vestit que mai no es talla massa llarg, per roba que s'hi posu. Mai no te'n sobrarà. Però també et convé coratge. Sigus homo!

Response: Que retira tard de ses seues feines.


Instruction: Què conformen les velles històries sumèries?

Context:
La mitologia sumèria és el conjunt de relats i creences de l'antiga Sumer, a Mesopotàmia. La creació del món i de les espècies es deu, fonamentalment, a l'aigua, fet en consonància amb la importància dels rius Tigris i Eufrates. Per això a la cosmogonia tenen un paper destacat els vegetals, com a font de subsistència de la civilització. Igualment, el panteó diví s'organitza basant-se en la família humana, tret que s'heretarà en les mitologies posteriors.
Hi ha tres déus principals:
Posteriorment s'afegeix Enki, la divinitat de la Terra. Les relacions entre ells varien segons els mites consultats, fruit de generacions de transmissió oral.
Apareix als relats més primitius un arbre màgic, que uneix el cel amb la terra, figura que es trobarà a altres cultures (com l'arbre del paradís bíblic o als mites nòrdics) però que perd importància enfront de les aventures dels diversos déus i herois, que són els autèntics vincles entre els mons sumeris.
El Diluvi Universal juga un paper important en l'ordenació d'aquesta mitologia, que passa dels temps antics amb la teogonia i l'origen d'algunes institucions socials a una etapa posterior a la gran inundació, que donarà peu als relats presents en la mitologia babilònica, com les proeses de Gilgamesh.
El rei actua com a hereu de la dinastia divina, com passarà a Egipte amb el faraó, i per tant ocupa el centre del poder polític i religiós, ajudat pels sacerdots i els seus cultes a ziggurats i santuaris repartits pel territori.
Els principals déus de Mesopotàmia es van identificar amb algun dels cossos celestes. Així:
Els planetes visibles també es van associar amb divinitats com:

Response: La mitologia sumèria.


Instruction: Què vol dir "biterna"?

Context:
BITERNA.=Cova de bruixes. (Vegi's Bulbena. Apèndix.)
BOLDRÓ. =Allò que en aparença forma una sola massa.
BRILL. = 1. Ocell que serveix de reclam. 2. Cant de dit ocell.
BRILLAR. = 1. Cantar el brill o reclam. 2. Resplendir.
BULTRA.= Conjunt d'arbres o altres plantes, que forma aparentment una  sola massa.

Response: Cova de bruixes.


Instruction: Qui és Maria del Carmen García Matalonga?

Context:
Maria del Carmen García Matalonga (Barcelona, 29 de maig del 1945), coneguda com a Maite Brik, és una actriu espanyola d'origen catalana, que treballa principalment en el teatre, però també en el cinema, en actiu des dels anys 1960.
Els seus inicis professionals se situen a mitjan dècada de 1960 quan s'incorpora a la companyia de teatre de Nuria Espert. Durant tres anys roman en aquesta, i té ocasió d'interpretar a grans autors tant clàssics com contemporanis. Després de formar-se al costat de John Strasberg ha desenvolupat una carrera interpretativa fonamentalment sobre els escenaris. Entre les peces en les quals ha intervingut figuren Yerma, Nuestra Natacha (1966), La casa de las chivas (1969), de Jaime Salom, Lisístrata (1972), d'Aristòfanes, Divinas palabras (1973), de Valle-Inclán, Esperando a Godot (1978), de Samuel Beckett, La señorita de Tacna (1983), de Vargas Llosa, Don Álvaro o la fuerza del sino (1983), del Duc de Rivas, El público (1987), de Federico García Lorca o Salomé (2016), d'Oscar Wilde.
El 1994 va tenir especial èxit la seva interpretació de Frida K, de Gloria Montero, sobre Frida Kahlo. Més recentment va intervenir a Amor de Don Perlimplín con Belisa en su jardín (2006), de García Lorca i La reina de belleza de Leenane (2011).
En quant a la seva carrera en cinema i televisió, no representa el gruix de la seva trajectòria. Tot i així, ha rodat nou pel·lícules, entre les quals cal destacar Extramuros (1985), de Miguel Picazo. A la pantalla petita va intervenir en algunes obres de teatre televisades dins de l'espai Estudio 1, entre les quals mereix especial esment Los amantes de Teruel (1969).

Response: És una actriu.


Instruction: Qui va ser Tereu?

Context:
Tereu (Tereus, Τηρεύς) d'acord amb la mitologia grega, fou un rei de Tràcia, fill d'Ares. Es casà amb Procne, filla de Pandíon i va ser pare d'Itis.
Quan Pandíon va declarar la guerra a Làbdac, per un tema de fronteres, va cridar Tereu perquè l'ajudés. Va guanyar la guerra amb la seva ajuda, i li va donar la seva filla Procne com a premi. Però Tereu, encès de passió per la seua cunyada Filomela, la portà a una casa de camp i la violà. Després, perquè no ho pogués explicar, li tallà la llengua i digué a Procne que la seua germana era morta. Tanmateix, Procne acabà descobrint la veritat, ja que Filomela va brodar una túnica on ho explicava tot i la va fer arribar a les seves mans. Per venjar-se'n, matà Itis, el fill que havia tingut amb Tereu i l'hi serví per sopar. Va buscar la seva germana i van fugir les dues. Quan Tereu se n'assabentà, començà a perseguir les dues germanes i les va trobar a Daulis, a la Fòcida, però les noies van pregar als déus que les ajudessin i van transformar Tereu en puput. A Filomela en una oreneta i a Procne en un rossinyol.

Response: Un rei de Tràcia.


Instruction: Què engloba la mitologia hotentot?

Context:
La mitologia hotentot està formada per les creences i històries tradicionals sobre els déus i els herois dels hotentots (khoikhois), un grup ètnic del sud de l'Àfrica.
El déu suprem dels hotentots s'anomena Gamab, un déu del cel i el destí. Dispara fletxes des dels cels cap als mortals tot matant-los.
Tsui (també Tsui'goab) és un déu màgic de la pluja i la tempesta. Gunab és un déu malvat.
Un dels més famosos herois dels hotentots era Heitsi-eibib (o també simplement Heitsi), descendent d'una vaca i l'herba màgica que menjava. Era un caçador llegendari, mag i guerrer, que amb gran valentia va matar el Ga-gorib. També era un déu la vida la mort i la resurrecció, morint i reviscolant-se ell mateix en nombroses ocasions; la seva tomba està localitzada a molts de llocs d'Àfrica. És adorat com a déu de la caça.
Ga-gorib és un mostre llegendari que seia al costat d'un profund forat al camp i desafiava als transeünts que li llançaven roques. Les roques li rebotaven i mataven els que passaven, que queien al forat. Heitsi-eibib va distreure a Ga-gorib i va picar-lo per sota l'orella amb una pedra i va caure dins el forat. En una versió alternativa, Heitsi-eibib fou empaitat al voltant del forat fins que va relliscar i hi va caure dintre. Finalment va poder escapar i va fer caure Ga-gorib dins del forat.
Un altre monstre es diu Hai-uri, una criatura saltadora amb només una extremitat al seu cos (un braç, una cama, etc.). Menja humans. Encara un altre home és Aigamuxa, una criatura que mata a les dunes que té els ulls a la punta de les seves potes i les han d'aixecar enlaire per veure per on van.

Response: Les creences i històries tradicionals sobre els déus i els herois dels hotentots.


Instruction: Qui és Núria Solsona?

Context:
Núria Solsona i Pairó (Sabadell, 1953) és una professora i investigadora catalana, química de formació[a] i experta en coeducació i història de la ciència. Autora de nombroses publicacions sobre aquestes matèries, ha esdevingut una figura clau pel que fa a la incorporació de la coeducació a l'escola. Solsona s'ha especialitzat a investigar les relacions i el paper de les dones en la Ciència.
Solsona ha estat i és membre de diversos grups de treball per la igualtat i la coeducació,[b][c] també ha estat consultora internacional,[d] així com responsable de programes de coeducació[e] i professora de cursos i màsters universitaris.[f] A més, ha participat en recerques finançades pel Centre d'Investigació i Docència Econòmiques (CIDE), l'Instituto de la Mujer Estatal i l'Institut Català de les Dones.
L'any 1977 començà a treballar com assessora en coeducació pel Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya. Aleshores, es va interessar per la manca de presència de les dones en la Història de la Ciència la qual cosa va marcar tota la seva recerca i producció acadèmica posterior. A partir d'aquesta absència de les dones en la història de la ciència i la seva invisibilització denuncia la falta d'incentius perquè les estudiants optin per les carreres de tecnologia i ciència.
Recorda, a més, el valor d'utilitzar un llenguatge que no discrimini a les nenes a l'escola.
Solsona proposa canviar el context d'aprenentatge de la química substituint el laboratori escolar per una cuina-laboratori buscant la inclusió en el coneixement escolar dels sabers tradicionalment adjudicats a les dones i associats a la cura.
És autora de diversos llibres en els quals reivindica el reconeixement d'aquest saber científic de les dones i la necessitat de la seva incorporació a la formació a les aules. Així ho planteja en treballs com La química de la cocina (2002) o en "Cuinar, planxar i tenir cura d'altri a escola" (2005).
Solsona ha publicat els seus treballs en nombroses revistes especialitzades en docència: Cuadernos de Pedagogía, Enseñanza de las Ciencias, Alambique, Aula, Asparkia o el International Journal of Sciencie Education i el Journal of Science Education.

Response: És una professora i investigadora catalana.


Instruction: Com és l'estadanta?

Context:
Oh! la masovera és ben formada! Ha deixat entreveure, per l'escot de la seva camisa gruixuda de lli, un poc de morbidesa aristocràtica d'una impensada blancor, i el que emplena la mitja de cotó és pla bé d'una opulència formidable.
* * *
La Francisca emprèn pel camí dreturer. Gamba gentilment amb les faldilles arrebossades a la cintura, sostingudes darrera els malucs amb una agulla de cap, el cistell dels pollastres en el plec del braç esquerre, i un cabàs, amb dues dotzenes d'ous, pendiculant de l'altre. El vent de la marxa li encasta els enagos, ratllats de blanc i de vermell, a les cames musculades. Davalla un tros d'obac i bóta pels xaragalls com una daina. Després travessa un gatosar eixarreït. El sol l'amara. Ella el mira amb inquietud cloent les parpelles i enganyotejant les fesomies. Va perfilada de llum, la masovera; i és, aquella llum, una aurèola en la testa, on el capell, eixugant-se, esdevé rinxolat; és en la lleu pelussera de la galta, un endaurament; és, en les virolaines del mocador del coll, un llampegueix feréstec; és, en les crestes dels gallarrots, un espurnejar de porpra i uns besllums tornassolats en els plomatges. Voreja uns camps on les patateres, abrusades, comencen a mustigar-se, i els blats de moro a plegar les mans. Sota una figuera esponerosa hi ha un barracó de ginesteres, entre les clarianes del qual s'endevina una forma humana. La masovera acota el cap i es mossega els llavis per no esclafir la rialla. Sap pla bé de què riu, la masovera. Allí aguaita els oriols el fill de l'amo, un hereu que es refà de la vida crapulosa de ciutat, que sojorna en la masoveria gran i qui coneix una mica massa. El recorda assegut en l'herbei de la riera, barbotegant-li grolleries, mentre ella, espitregada, nua de brassos i de cames, agenollada en el rentador, flectida de cintura, esbandia la robeta del menut.

Response: Ben formada.


Instruction: Què li va passar al gussi?

Context:
El gussi fou atracat, i els dos forasters saltaren efectivament a la roca i, agafats del braç, avançaren desaprensivament, fixa la vista en la morena, que aleshores estava immòbil; però al cap de pocs moments va estremir-se, i ambdós recularen alarmats.
-Que és viva?- preguntà el cavaller.
-No- va respondre en Temme. -Es a dir, no ès viva ni morta: té es cap aixafat, i no pot causar dany ni fugir; però aquestes bésties porten sa vida arrapada a tot arreu des cos i no se n'escola fàcilment: àdhuc sense cap, belluguen estona llarga; les capoleu, i es trossos se mouen dintre sa panera com si volguessin ajuntar-se. Són es dimoni! Però d'aquesta no n'heu de témer res, llevat de sa basarda.
Després d'aquestes explicacions, que el marit traduí a la muller, els dos forasters, no gosant desdir, tornaren a atansar-se una mica a l'animal, fins a dues passes de distància, i s'aturaren a examinar-lo, inclinant-se endavant. El monstre s'estremia a voltes com si anés a revifar-se, i corria de llarg a llarg del seu cos una ondulació que es perdia al capdavall de la cua. I cada volta la dameta sentia com si aquella ondulació es perllongués per l'aire fins a enfilar-se-li cames amunt amb un zigzaguejar esgarrifador. Va tivar-se amb la mà les faldilles a les canyelles, i tornà intensament pàl·lida.
-¿Qué es eso, hijita? ¿Te pones mala?- va dir el cavaller, reparant-ho. -¡Anímate!  No es la primera morena que vemos. En la recova de Santa Cruz de Tenerife…

Response: Que fou atracat.


Instruction: Què va haver de fer Sant Brandan?

Context: Una vegada, Sant Brandan havia de cantar missa en la nau, en el jorn festival de mossenyer Sant Pere, l'apòstol de les mans clavígeres; i ensems amb sos monjos, veié una mar tan trasparent i clara que els era semblant que no hi havia gens d'aigua, com fos que clarament destriaven tot ço que hi havia en el fons: gran diversitat de bèsties qui anaven per ci per llà, de les quals unes eren grans i les altres eren petites i els semblava que haurien pogut abastar-les amb la mà. Encara els era semblant que veien una noble ciutat, amb palaus cristal·lins i torrelles arborades. Les bèsties semblava que eren ovelles i cabres, porcs, cans, llops, bous, ases, lleons, brúfols, onsos, muls, dragons, liofants, gaceles, cérvols. Veient els monjos que l'abad volia cantar missa, pregaren-li molt devotament que es volgués abstenir de cantar-ne, no fos que les bèsties malignes qui eren al fons del mar no ho sentissen i els fessen damnatge i tribulació. La faç de l'abad empedreïda, que mai no havia rigut, aquesta vegada s'amorosí del llampec vermell d'un somriure, tan fonedís, tan fugitiu, que aviat sa cara tornà a la pristina immutabilitat, i aquestes paraules els digué amb una gravetat lenta: -Molta meravella em do com sou tan necis i homes de tan poca fe. Apar que teniu més temor d'aquestes bèsties qui pasturen pels solatges de la mar profundíssima, que d'Aquell qui és Senyor del cel i de la terra i d'aquests avencs abismals i d'aquestes bèsties i d'aquests peixos. Si us esquivàreu d'aquella bèstia pèssima marina, que semblava que us volgués engolir, i del grif, i del peix Jasó en l'esquena del qual féreu flamada i ell s'estava quiet, i de la mala mar i de la maltempsada de quaranta dies; i encara d'altres perills molt grans: bellament sereu escàpols d'aquest ramat de bèsties submarines que són, lluny de vosaltres, més de cinc milles.- Ço l'abad els va dir. I començà a cantar tan fortament com pogué, i lloava a Déu santament. L'alta veu robusta, s'escampava pel mar solemnial, i feria els abims i arribava a les estrelles. I tan tost com començà a cantar, els monstres jussans alsaren el cap i anaren acudint a l'ofici, uns sota l'aigua, altres a flor d'aigua. Tan espessos eren com els mosquits que es posen sobre el vi. Cap d'ells no tocà la nau. Tants eren que on se vulla els monjos mirassen, no veien més que l'estesa de bèsties i l'estesa del cel: sota l'aplec monstruós l'aigua despareixia. Com la missa fou cantada, totes feren gest d'anar-se'n. I la desfilada dels monstres marins davant Sant Brandan i sos monjos astorats durà vuit dies.

Response: Cantar missa en la nau.


Instruction: Qui és María Pilar Ibern García?

Context:
María Pilar Ibern García (Mataró, Catalunya, 17 de juny de 1964) més coneguda com a Gavina, és una cuinera, professora de cuina, ecoxef, escriptora i assessora nutricional, guanyadora de tres premis Gourmand World Cookbook.
María Pilar Ibern García va néixer a Mataró, Catalunya, el 17 de juny de 1964. Des de molt jove es va interessar per l'ecologia i l'alimentació. A partir dels 20 anys és quan es decideix a dedicar-se professionalment a l'art gastronòmic. Des de llavors i fins a l'actualitat, imparteix tallers de cuina, showcookings i conferències sobre alimentació saludable en diferents espais. També realitza assessoraments nutricionals en la seva consulta privada. A més, difon la seva passió per la cuina en diversos mitjans de comunicació: ràdio, televisió i premsa. Ha col·laborat amb revistes d'alimentació i salut com a Vital, Bio EcoActual, Cos i ment... Ha escrit 8 llibres de cuina vegetariana, tres dels quals han estat guardonats amb el premi Gourmand World Cookbook, Un banquet? Naturalment!, Les 69 receptes més afrodisíaques de la cuina vegetariana i Receptes vegetarianes per a grans ocasions. Des de setembre de 2016 col·labora quinzenalment els dilluns a les 18.30h al programa de Radio 4 Anem de tarda, on té una secció pròpia: La cuina de la felicitat.

Response: És una cuinera, professora de cuina, ecoxef, escriptora i assessora nutricional.


Instruction: Qui fou Tritó?

Context:
Tritó (en grec antic Τρίτων), va ser, segons la mitologia grega, un déu marí, fill de Posidó i d'Amfitrite. És similar a Nereu, Glauc, Forcis, i altres divinitats marines. La seva germana és la nimfa Rode.
Al principi era una personificació de la remor de les onades, que provocava bufant una closca de caragol de mar. De vegades, a les llegendes tardanes, se'l considera déu de la llacuna Tritònida, a Líbia, i en aquest cas és pare de Pal·las, companya de jocs d'Atena. Una altra filla seva era Tritea, sacerdotessa d'Atena i estimada per Ares, i que va tenir amb ell un fill, Melanip. Els antics imaginaven Tritó com un home barbat, de pell blava, amb una cua de peix a partir de la cintura.
Es diu que Tritó va participar en l'expedició dels argonautes. Va ser ell qui, amb l'aspecte d'Eurípil, va donar un grapat de terra a Eufem com a mostra d'hospitalitat, i va indicar als navegants la ruta a seguir per arribar al Mediterrani.
Una llegenda local de Beòcia deia que a Tanagra, durant una festa dedicada a Dionís, les dones del país es banyaven en un llac i Tritó les va escometre. Van pregar l'ajuda de Dionís, que les va escoltar i va fer fugir Tritó. També es deia que Tritó s'enduia els ramats de les ribes d'aquell llac, fins que un dia es va sentir atret per l'olor de vi que sortia d'una gerra abandonada. El déu en va beure i va quedar adormit, i això va permetre matar-lo a cops de destral. D'aquesta manera s'interpretava la victòria de Dionís sobre Tritó.
Unint-se a diferents nimfes marines, engendrà tota una estirp de tritons que heretaren les característiques del pare, amb cua de peix i tocant els caragols com a trompetes i que formaven part del seguici de Posidó.

Response: Un déu marí.


Instruction: Què es demana a la gent?

Context:
-Calleu tots!
Llavors tothom garlava a l'hora fins que el Rector va apaivagar la vèrbola que creixia com una riuada, tot alçant les mans en l'aire i dient:
-Molt bé… comprès. Jo li cantaré les oracions dels difunts i després…
-Aquest diu com mus farà pagar.
-Embustero! jo no dic res.
-Calleu tots- reptà en Perot.
-No res no vos faré pagar… però vull que demà vingueu tots a la missa que direm per la morta… també de franc!
-No!… miri tots hi posarem deu cèntims.
-Res… res! veniu a missa.
-Si no hi ha feina!
-Calla borrango… sempre seràs de la ideia.
-Pari ment, senyor Rector, que no tingui mal de mar…

Response: Que callin tots.


Instruction: Què és Correcaminos?

Context: La societat esportiva Correcaminos ha recuperat un document audiovisual històric que evidencia la gran tradició que, des de fa dècades, ha tingut la cursa a peu amb la ciutat de València. Es tracta de la primera filmació d'aquest esdeveniment esportiu, una gravació audiovisual del 1929. El valor històric de la Volta a Peu València com la cursa més longeva de la ciutat troba el seu testimoni en aquesta gravació audiovisual, una pel·lícula de fa 90 anys, de tres minuts de durada, que permet veure ‘com era una cursa a peu en la València de l'època i a establir similituds amb la nostra realitat actual', segons ha informat l'entitat en un comunicat. La prova tenia un recorregut de 6,2 quilòmetres i la seva sortida, com en la Volta a Peu contemporània, estava situada al passeig de l'Albereda. Segons la premsa del moment, la cursa va comptar amb 528 inscrits i va participar un equip francès. De fet, el guanyador va ser el gal Henry Dartigues amb un temps de 19:04.5, i el primer valencià va ser Francisco Navarro, setè, del València club de futbol. Com a curiositat, es reflecteix el fet que l'organització de la prova exigia en el reglament que els avançaments entre corredors es realitzaren per la dreta i deixant un metre de distància. O també, per exemple, com en les Torres de Quart cada corredor havia d'entregar una targeta amb el seu nom als jutges com a prova que estava complint ‘íntegrament' amb el recorregut. Després d'un llarg temps per a restaurar el document audiovisual, Correcaminos ha organitzat un acte sobre la filmació en el context de la Volta a Peu València Caixa Popular 2019. Aquesta gravació serà presentada dijous que ve en societat, en el Saló de Graus d'ADEIT, en un acte públic i gratuït.

Response: Una societat esportiva.


Instruction: Qui va cap a dalt?

Context:
Finalment puja un castellà. El castellà és ben plantat, i, encara que no passa de simple comissionista de vins, té un aire magnífic, imponent. És un Greco tauròfil i que fa comentaris, a l'orella de les menestraletes que passen, sobre les seves abundors. Naturalment, és francòfob, i, en pujar al vagó francès, té un posat altívol, inconscientment imitat d'un Daoiz que una vegada va veure en una apoteosi d'una sarsuela pornogràfico- patriòtica a l'Apolo. Fins que el castellà ha arribat al vagó el silenci hi ha estat absolut. Però, de cop i volta, la parla estirada, quadrada, dogmàtica de Cervantes, sona, amb aquella forta injoncció de bàndol:
-Buenas noches, señores. -
El francès no contesta.
El català que vol dormir, arrufa les celles i emet un so indecís, amb una vaga inflexió de ressentiment:
-Mmm. -
El barceloní que fa cara de viure al carrer del Bruch, se sent una mica cohibit. Admira, en certa manera, la magnificència del castellà, i, en certa manera, se n'espaordeix. Retorna la bona nit, en un castellà opac.

Response: Un castellà.


Instruction: Qui va ser Eulàlia Amorós?

Context:
Eulàlia (o Maria Eulàlia) Amorós Solà (Reus 1925 - Barcelona 3 d'abril del 2020) va ser una pedagoga i poeta, germana del també poeta i escriptor Xavier Amorós.
Acabat el batxillerat l'any 1942 va cursar Pedagogia, que va exercir a Reus durant dos cursos a l'Escola de la Mare de Déu de Misericòrdia que dirigia Maria Cortina i Pascual. L'any 1945 va participar en la primera edició del que se'n va dir "maquis de la poesia reusenca", unes trobades excursionistes que es van realitzar entre 1945 i 1946 i que consistien en diversos actes de resistència cultural en indrets solitaris de muntanya com ara la Font Grossa de La Riba, la Vall, un frondós pinar de Montblanc, el Mas de Mont-ravà, a Alcover, o bé en masies properes a la ciutat de Reus, com el mas del doctor Barrufet, on es manifestaven poetes joves que no tenien altre lloc per donar-se a conèixer, com ara Ramon Amigó, Josep Maria Arnavat, Antoni Correig, Ernest Casajuana, Rafael Vilà Barnils i el seu germà Xavier Amorós.
Més tard va anar a Barcelona a estudiar Filosofia i Lletres, i a la Facultat va conèixer Albert Manent, Antoni Comas i Joaquim Molas, amb els que va establir una bona amistat, i especialment amb Joan Triadú. Amb tots ells va començar una tasca d'activisme cultural. Juntament amb Miquel Porter, va organitzar diverses reunions clandestines amb els estudiants per parlar de la situació cultural del català i l'any 1949 es va involucrar en els primers projectes escrits en llengua catalana establerts des de la mateixa Universitat de Barcelona.
Va publicar poemes seus a la revista clandestina Curial, un projecte de Joan Ferran Cabestany, Antoni Comas, Albert Manent, Joaquim Molas i Miquel Porter, i també va organitzar, juntament amb altres, una Antologia poètica universitària on hi participaven Josep Maria Espinàs, Joan Raventós, Josep Maria Ainaud, Enric Gispert, Francesc Casares i Jordi Cots, entre d'altres, i on també va incloure poemes propis. Aquesta Antologia, va publicar cinc números i el sisè estava en curs d'edició quan la censura el va prohibir. Va participar també en les trobades clandestines d'intel·lectuals que se celebraven a casa de Josep Iglésies, on es presentaven llibres d'autors novells o es feien comunicacions científiques i lectures poètiques i on hi assistia també Salvador Espriu, que li va adreçar una carta el 7 de maig del 1951, on li encomanava la tasca de "continuar la veu de les grans dones del nostre país: vostè ja té des d'ara aquesta obligació".
Més endavant, a Reus, va participar activament amb propostes innovadores a l'Antologia de la poesia reusenca, una publicació dirigida pel doctor Bonaventura Vallespinosa sota l'empara del Centre de Lectura. Però la vida laboral, (va començar a donar classes a l'Escola Betània a Barcelona) i el seu matrimoni amb Frederic de Mallol, un prestigiós advocat del que feia d'ajudant, van estroncar la seva carrera literària.
Ja de gran va emmalaltir d'Alzheimer i va morir finalment a causa de la Pandèmia per coronavirus el 3 d'abril de 2020.

Response: Una pedagoga i poeta.


Instruction: Quins aliments es necessiten per al massapà?

Context: Ingredients: Pel massapà: 175 grams d'ametlla mòlta 75 grams de sucre 4 cullerades d'aigua Una clara d'ou. Pel dolç de rovell pastissera: 3 rovells d'ou 75 de sucre 4 cullerades d'aigua Elaboració: Posar a escalfar l'aigua amb el sucre. Deixar bullir dos a tres minuts remenant la barreja. Treure la cassola del foc i abocar l'ametlla mòlta, barrejant amb paciència i afegint, quan estiga tèbia la barreja, la clara de l'ou. Pastem fins que ens quede una massa fina que no s'apegue als dits. Ha de quedar més ferma que la massa de panellets per poder estendre sense que s'enganxe al marbre. Reservem a la nevera durant tres hores. Ossos de Sant. Manera de fer el dolç de rovell: Posem a escalfar l'aigua amb el sucre. Deixar bullir dos a tres minuts remenant la barreja, fins que es faci més densa. A part, batem els rovells en un recipient que puga anar després al bany maria i li anem afegint l'almívar a poc a poc. Al bany maria i a foc lent, anem remenant amb les varetes lentament fins que quede una crema de rovell sòlida. No ha d'arribar a bullir. Tarda més de quinze minuts en fer-se. Com formar els ossos: Sobre el marbre cobert amb “pluja” de sucre glaç, col·loquem la massa de massapà i formem una llarga banda de cinc centímetres d'ample, omplim el centre amb una tira de dolç de rovell i tanquem donant forma de cilindre, que després tallarem a trossos de 4 centímetres. Ho deixem reposar dos o tres dies a la nevera o al rebost perquè els pastissets s'assequen bé. No necessiten forn.

Response: Ametlla mòlta, sucre, aigua i clara d'ou.


Instruction: Qui és Marta Barceló?

Context:
Marta Barceló i Femenías (Palma, 28 d'agost de 1973) és una actriu, guionista, trapezista, escriptora i dramaturga mallorquina.
Es va formar a l'Institut del Teatre de Barcelona, on es llicencià en Art Dramàtic el 1996, en l'especialitat de gest, i a l'escola de circ The Circus Space de Londres. Complementà la seva formació amb cursos  amb Franco de Francescantonio, Philippe Gaulier, Laura Hansen, Mariantònia Oliver i Roger Smart.
Forma part d'una sèrie d'autors-actors que des dels anys noranta del segle passat van contribuir a professionalitzar el teatre d'autor mallorquí.
El 2013 el seu espectacle (remor), del qual era coautora, cointèrpret i codirectora, va guanyar el Total Theatre Award al Fringe Festival d'Edimburg. El 2015 va guanyar el Torneig de Dramatúrgia de les Illes Balears amb l'obra Abans que arribi l'alemany. Amb la seva obra Tocar mare, el 2016 va guanyar el sisè Torneig de Dramatúrgia Catalana a Girona i el festival Temporada Alta, i el 2017 el cinquè Torneig de Dramatúrgia de Buenos Aires (TABA).
També ha destacat el seu pas per la narrativa amb la novel·la Lúnia (1996) que va guanyar el Premi Guillem Cifre de Colonya i per la televisió amb la sèrie d'IB3 Vallterra, de la qual va ser guionista.
Amb Biel Jordà va fundar la productora Res de Res & En Blanc, que aixopluga dues companyies i que ha creat el Centre d'investigació escènica (C.IN.E) a Sineu, inaugurat del 2016, del qual és codirectora.
Ha treballat el guió, la novel·la infantil i el teatre breuː

Response: És una actriu, guionista, trapezista, escriptora i dramaturga mallorquina.


Instruction: Què és un Plutoni?

Context:
Un plutoni (del grec antic, Πλουτώνιον, ploutonion, literalment "lloc de Plutó", o del llatí plutonium) és un santuari especialment dedicat al déu grec i romà Plutó (en grec antic, Πλούτων, Ploutōn i en llatí, Pluto), més conegut pel seu nom antic, Hades.
Només alguns d'aquests santuaris són coneguts per fonts clàssiques, generalment en llocs que produeixen emissions verinoses i que es creu que representen una entrada a l'inframón.
A Eleusis, Plutos era prop de l'entrada nord al recinte sagrat (tèmenos). Pisístrat el construí al s. VI ae i fou reconstruït dos segles més tard, quan els misteris d'Eleusis estaven en l'apogeu. La cova es considerava tradicionalment el lloc del naixement de nen diví Plutos.
El geògraf grec Estrabó esmenta tres llocs on hi havia plutonis. Un era en un pujol entre Aydin i Nisa, en un llogaret anomenat Acharaca. El recinte abastava un bosc sagrat, un temple dedicat a Plutó i Persèfone, i una cova contigua anomenada Caronteon o Caronia a l'Àsia Menor, que prové de Caront, el barquer dels morts. Segons Estrabó, "posseïa algunes propietats físiques singulars" i servia de santuari per a la curació i com a oracle dels somnis (incubació).
La Porta de Plutó, l'entrada a l'inframon, el plutoni de la Hieràpolis frígia d'Àsia Menor (actual Pamukkale), estava connectada amb el culte local de Cíbele. Es deia que inhalar-ne els vapors era letal per a tots els éssers vius, excepte per als gals (galli), els sacerdots eunucs d'aquesta dea. Durant l'era imperial romana, el culte a Apol·lo absorbí els llocs religiosos existents allí, inclòs el plutoni. Les excavacions arqueològiques de la dècada de 1960 mostraren que el plutoni estava situat dins del recinte sagrat d'Apol·lo: "constava d'una obertura natural en una paret de travertí que conduïa a una gruta on brollava aigua calenta que alliberava una exhalació nociva". Aquest lloc també s'associava a un oracle dels somnis. El neoplatònic Damasci va somiar que era Atis acompanyant la Gran Mare.
Estrabó diu, a més, que el llac Avern a Itàlia havia estat assumit com un plutoni perquè els gasos que produïa eren tan nocius que feien caure els ocells que hi volaven damunt. Segons altres fonts més antigues, es deia que era l'oracle dels morts (nekumanteion) buscat per Odisseu en el llibre 11 de l'Odissea. Així i tot, Estrabó no considerava l'Avern com a plutoni.

Response: Un santuari.


Instruction: Qui és Roser Juanola Terradellas?

Context:
Roser Juanola Terradellas   (Banyoles, 27 de febrer de 1949) és pedagoga de l'art i Catedràtica d'Art i Educació de la Universitat de Girona. Ha fet docència, recerca entorn de la pedagogia, de la didàctica de l'art i estudi de les institucions educatives.
És mestra i llicenciada en Belles Arts per la Universitat de Barcelona. Es va doctorar l'any 1987 a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) en Filosofia i Lletres i Ciències de l'Educació. Professora de la UAB i investigadora principal en la recerca d'Art i Educació a la Universitat de Girona (UdG).
La seva càtedra, obtinguda l´any 2000, va ser la primera Càtedra de Didàctica de l'Art de l'estat i, des del seu departament, va obrir noves línies de recerca. És experta en Educació Artística Comparada i ha estat representant nacional del comitè internacional CECA-ICOM per fomentar línies de recerca i cooperació entre educació artística i museus. Directora del Grup de Recerca consolidat GREPAI (Educació, Patrimoni i Arts Intermèdia) de la UdG. Col·labora amb: ICOMOS i el Forum UNESCO.
Ha col·laborat o fet publicacions entorn altres pedagogs de l'art com Ester Boix, Rosa Gratacós  o Roman de la Calle.
Va coordinar la col·lecció de l'Editorial Paidós "Arte y Educación", dedicada a publicar traduccions d'obres bàsiques de pedagogs internacionals. Ha coordinat doctorats i màsters entorn de models d'educació artística, formació artística multicultural i didàctiques sobre patrimoni cultural.
Llibres (selecció). Altres obres a Dialnet

Response: És pedagoga de l'art i Catedràtica d'Art i Educació de la Universitat de Girona.


Instruction: Què no s'ha produït?

Context: No hi ha hagut acord entre la fiscalia, l'acusació i la defensa dels quatre membres de la PAHC Bages acusats de pertinença a grup criminal per haver pintat vuit caixers de l'entitat bancària BBVA. El jutjat penal número 1 de Manresa ha citat avui les parts a una compareixença, en què els acusats han rebutjat qualsevol rebaixa de la pena i s'ha confirmat la celebració del judici el 22 de juny a les deu del matí. Els fets van tenir lloc durant la nit i matinada del 19 i el 20 de març del 2014. Segons l'escrit del fiscal, els quatre acusats van tapar-se parcialment amb caputxes i bufandes i van ocasionar pintades i desperfectes a vuit caixers de la comarca ‘de manera conjunta i coordinada, en companyia d'altres persones no identificades i en nom del col·lectiu'. En concret, a les oficines de BBVA a Sant Vicenç de Castellet, Manresa, Navarcles i Artés. Per aquests fets, la fiscalia els acusa d'un delicte de danys i d'un altre de pertinença a grup criminal i els hi demana nou mesos de presó i multes elevades. ‘No hem acceptat cap acord per dues senzilles raons: perquè la demanda s'ha fet de manera aleatòria a través de noms que consten als fitxers policials, i perquè no som una organització criminal'. Així ha justificat un dels acusats, el Miquel Coma, els motius pels quals no han acceptat cap proposta d'acord de la fiscalia. En la roda de premsa convocada aquest matí per la PAHC Bages, Coma ha declarat que ‘els criminals són els polítics i les elits capitalistes que governen i que no vetllen pel benestar de la gent treballadora, a qui no els importa que perdem la casa o no en tinguem'. Abans de la celebració del judici el 22 de juny, la PAHC Bages té previst engegar una campanya de suport als encausats. ‘Estem orgullosos de l'acció, ho tornaríem a fer les vegades que fes falta i considerem gravíssim l'intent de criminalitzar el grup', ha explicat Reme Hernández en representació de la PAHC Bages. De fet, segons han explicat, aquest és el primer cop que la fiscalia qualifica la PAHC d'organització criminal. Un testimoni policial determinant Després de les pintades aparegudes a diverses oficines del BBVA la nit i matinada del 19 i 20 de març de 2014, l'entitat bancària va interposar una denúncia per danys que el jutge d'instrucció va arxivar després de determinar que no existien ‘motius lògics suficients per atribuir la seva perpetració a cap persona determinada'. La decisió va ser recorreguda pel banc. Segons ha informat La Directa, l'acusació va reclamar introduir la declaració de dos mossos d'esquadra i un policia local que a l'informe policial afirmaven haver reconegut els activistes. Així, el policia local hauria determinat que un dels acusats que havia vist en una manifestació a Manresa era la mateixa que apareixia en un dels caixers per tenir ‘la mateixa indumentària i aspecte'. Les declaracions policials van ser suficients perquè la Fiscalia incorporés la petició de presó per un delicte de pertinença a grup criminal i s'obrís judici oral. Ara, la fiscalia acusa els quatre membres de la PAHC Bages d'un delicte de danys i d'un altre de pertinença a grup criminal i els hi demana nou mesos de presó i el pagament de multes elevades.

Response: Un acord.


Instruction: A què ha dedicat un espai Los Ángeles Times?

Context: El diari Los Ángeles Times destaca a la portada un reportatge sobre el començament del judici contra l'1-O en què explica els fets polítics que han succeït a Catalunya aquest darrer any i la repressió de l'estat espanyol. Destaca que els presos polítics podrien ser condemnats a 25 anys de presó i que el govern espanyol els acusa de sedició i rebel·lió amb la intenció d'enviar ‘una advertència severa a qualsevol altra persona amb somnis de separar-se d'Espanya'. El diari també diu que, ‘lluny d'extingir els anhels de la independència', la fiscalia ha impulsat un moviment ‘més ampli' per a l'autodeterminació i ha convertit els acusats en ‘herois'. I destaca les mobilitzacions que aquest últim any han protagonitzat milers de catalans per a demanar la llibertat dels presos polítics. També recorda que, al novembre, més de 120 professors van signar un manifest en contra de les acusacions de rebel·lió i sedició, càrrecs pensats per a dur a judici grups armats i no pas dirigents polítics pacífics. També fa referència a Antonio Tejero com a l'única persona declarada culpable de rebel·lió a l'estat espanyol. S'afegeix el punt de vista del professor de dret penal de la Universitat Autònoma de Madrid Manuel Cancio, que diu que un crim de rebel·lió ha de ser violent. El diari també diu que els intents d'extradir els dirigents independentistes exiliats han estat blocats pels tribunals europeus i que els exiliats han denunciat el cas a l'ONU. Los Ángeles Times, a més, recorda la vaga de fam de Jordi Sànchez, Josep Rull, Jordi Turull i Joaquim Forn i destaca unes declaracions del president de la Generalitat, Quim Torra, sobre la manca de voluntat i de propostes concretes del govern espanyol per a avançar en el diàleg per a l'autodeterminació de Catalunya. També dóna veu a l'advocat Jordi Pina, que diu que aquest és ‘un judici contra les urnes'.

Response: Sobre el començament del judici contra l'1-O.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Actualitzat a les 23:44 h 18/11/2012 El secretari general de l'ONU, Ban Ki-moon, ha instat a israelians i palestins a aconseguir un "alto el foc immediat" després de la mort, diumenge, de deu civils palestins en un atac israelià sobre Gaza i el llançament de coets contra Israel, per part dels palestins."Això ha de parar", ha demant Ban Ki-moon en un comunicat en el qual ha manifestar la seva tristesa per la mort de deu membres d'una mateixa família a Gaza, inclosos cinc nens, i la seva condemna pel llançament de més coets des de la Franja contra Israel.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: La realitat es que els lobbys de poder nord-americans que porten el timó y el seu braç armat –L’administració republicana- Imposa cruelment bloquejoS econòmics a altres països ;fent-los caure en el l’aïllament , l’autarquia i la misèria.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Aquests imatges són falses.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: 'Avui en dia algú tan brillant, ambiciós i atrevit com jo em creia que era començaria a escopir articles a les revistes i als diaris directament des de la universitat i s'estalviaria tota aquesta merda d'haver de fer de reporter per dirigir-se sense més dilació a les altures clares i ben il·luminades de la crònica, els editorials i una columna amb la meva segona millor foto al capdamunt.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: La teva puresa ens enlluerna, oh salvador de la pàtria i jutge suprem de la catalanitat.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: No faig un vulgar copy paste.Si no t'ho creus, me la pela.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Jo no parlo com un racista.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Per exemple, si agafem com a tret distintiu la melanina, trobem que hi hauria grups de races de negres / blancs+grocs.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: De què putes parles?

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: no tens ni puta idea del que parles nano.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Si mires la línia de la costa des del promontori on s'allargassa la vila vella, allò que es veu és prou bonic.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: La pitjor, quan vaig perdre la virginitat, i les consegüents amb la mateixa persona.Un altra dolenta, va ser amb un paio que vaig estar liada durant un any (però podiem estar amb altres) I la millor són les que estic tenint actualment.Una altra molt bona, va ser quan vaig estar tres dies seguits amb un noi tancats al seu pis, només vem sortir per anar a comprar menjar.. (havíem d'agafar forces )

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: No passa res per penjar un fil d'una trobada de gais, lesbianes, mixte, reusencs, noies, nois, mixtes o aficionats a jugar al pcfutbol 1982 amb ulleres de sol en forma de cor i cantant el Fary...

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: M'erigeixo com a jutjessa d'aquest concurs de poesia porca.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: potser depengui del cristall amb què es miri però per a mi no seria una catalanada, simplement que pel costum de parlar sempre en català és normal que et traeixi el subconscient i se't surti alguna paraula en català, però per a un castellà que no té ni puta idea del que és el català, que digui "veus" "bordar" o "pudor" és la influència de la llengua catalana sobre la seva, això que tant els espanta per això em fa tanta gràcia, si tinguessin idea del que diuen, ja haurien activat plans d'emergència o decretat alguna estupidesa

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Una dona que es mantinguda per un home a canvi de fer de puta i de cuinera i bugadera.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Entre anit i este matí m'han tirat la canya una tia que és nòvio d'un colega meu (és model, molt guapa i intenta fer coses a amagades del seu nòvio amb ties) i un home de més de 50 anys.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Ja em sentia assetjat per tu...! ----- - Sóc bella, no?- Emm.... sí, ets com una mena de... "bellessa abstracta". ----- - Mira eixe tio d'ahí, està boníssim.- Ah sí?

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: En Colom no pot refer res, va intentar destruir el partit abandonant el partit però no els càrrecs electes que tenien(amb la porca de la Rahola) i d'això al meu poble en diem trànsfugues, alguns no ho hem oblidat ni ho oblidarem..

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Que aixequin la mà aquells que vulguin que la Ricardo torni de pet a la astrofísica i que deixi la filosofia per a omplir moments d'avorriment. * Igual m'envies a la merda, però saps que en el fons tinc raó... *És la icona més semblant a aixecar la mà que he trobat.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Però quin puto fàstic de paio, no sé com no el molien a pals després del programa.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Bon dia a tothom.Trobar a algú semblant en tot, en aficions, en físic, en valors, en projecte i filosofia de vida, etc etc etcHo dic perque ajuntar-se amb algú molt millor que tú de físic és una merda perque tard o d´hora et farà el salt o s´anirá amb una que estigui a la seva alçada.Ajuntar-se amb algú més lleig que tú de físic no mola tampoc perque ella o el per veure si et tenen segur et fan sovint gelos per aixì comprovar si estàs per ells....L´ ideal doncs és estar amb algú que sigui el que ets tú proporcional en l´altre sexe si és que ets hetero o proporcionalment del mateix sexe si és que les teves tendències son gays o lesbianes.Què en penseu d´això que dic?Ho dic també en part per coneixement de causa meva i d´ amistats i coneguts meus eh.........no parlo per parlarVull saber si esteu d´acord o no i estaria bé que uns quants/tes expliquessim les nostres experiències....

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Si t'hi fixes, la figura fa la forma d'un blat de moro, el conreu tradicional dels amerindis.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Era destacable el capítol dedicat a les creences esotèriques dels nazis, on suggeria que Alemanya va perdre qualsevol contacte amb la realitat durant els 13 anys que va durar el III Reich.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: La gabatxa amb una picadeta d'ull et fotia la llúdriga com una barra de formigó armat.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: No en tinc dades (potser l'Aloja sí), però estic segur que el nombre de morts per malalties, des que existeixen les vacunes s'ha reduït molt.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Si el SÍ perdés per poc a la segona, un SÍ clar a la primera ens porta de pet a la independència igualment.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: - Que el sistema financer Occidental que ha perpretat la major estafa sobre la població Occidental està controlat majoritariament per jueus.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: https://www.youtube.com/watch?v=1-qqW90bxkUUs seré sincers, es una fumada com una casa de pagès, molt psicodèlica, però amb un fil i una història sòlida, a destacar el minut 55 que dona a entendre que el prota i la tia bona s'enrotllen quan són dins d'un ascensor que s'averia sense mostrar-ho literalment tot i ser una peli infantil, m'ha cardat gràcia.La trama gira entorn a dos mons oposats que estan a punt d'entrar en guerra: l'una es una realitat controlada per la tecnologia on el futur es predit i el dia a dia controlat per ordinadors, la ciutat de Peraustrinia, i l'altra realitat es un món amb constant canvi a causa de poders màgics, on els seus habitants canvien de forma cada dia, l'imperi d'Atzar.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Hi viatjaven 156 indonesis, 3 coreans, 1 francès, 1 malaisi i 1 de Singapur.Recerca al mar de JavaTan bon punt s'hi ha perdut el contacte, les autoritats han activat dispositius de recerca al mar de Java i a la part occidental de l'illa de Borneo, a més de preparar-se per atendre els familiars dels desapareguts.Un Boeing 737 de les Forces Aèries d'Indonèsia, sis vaixells i tres helicòpters participen en l'operació de recerca de l'avió, que se centra en l'illa de Belitung i el seu entorn.Després de perdre l'avió, AirAsia ha canviat el color de vermell a gris en el seu logo de Facebook.Aquest any 2014 quedarà com el pitjor de la història de l'aviació civil de Malàisia, amb la pèrdua de tres aparells, comptant el d'avui.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: La rata de Girona és el primer processista de tots, i que jo sàpiga el processisme d'esquerres al país l'encarnen els vostres amiguets dels Comuns, els que ERC precisament destrossa.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: El bombardeig va ser la "venjança" de les forces britàniques sobre el bombardeig de Coventry, dut a terme per la Luftwaffe hitleriana i que també va suposar terribles destrosses i mort de civils per part britànica.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Llavors nomes el periodisme diari els faria competir i permetria a tots dos mitjans tenir una oferta de suplements comparable a la de la resta de mitjans que arriben al nostre país en castellà o catanyol, i anar pel món amb un pastís publicitari als suplements molt més gran del que és actualment.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Jo no parlo gens el francès, però obviament a Maçanet tothom qui treballa a la restauració l'entén força bé.Respecte a la situació del català a l'altra banda dels Pirineus, no és que estigui massa bé.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Ja hi pots afegir que els catalans fem una generació nova cada 35 anys i que els immigrants cada 20 anys

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Detroit ha estat enfonsada pels sindicats i pels líders de la classe negra local.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: I si no, mira el noi aquest que ha mort per defensar a una noia que no coneixia...

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Havia pensat fa temps crear un usuari paròdia que es digués així i amb l'ase de la pel·lícula Shrek de perfil.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: I el més important i preocupant és que se li veu molt més belicosa amb la corrupció de CiU que amb les del PP/PSOE, i això és el que personalment em fot molta ràbia.Alguns d'aquests comuns (jo no faré com ells i diré que tots són uns subnormals, per exemple) tenen molt més fàstic pel catalanisme de centre-dreta que per l'espanyolisme més ranci que hi pugui haver allà avall.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Text idiota on n'hi hagi.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Que si mongo, segur que els impresiones explicant com vas aconseguir aturar el ¡NAZISME! jugante la pell per a poder llegar-los un femer de país al costat del qual les republiques bananeres latines actuals semblarien Suissa.En fi, potser per miracles de la vida surten prou espavilats com per a entendre lo idiota que es el papa i la realitat que s'amaga darrera de les revolucions de borregos teledirigits que no creuen en conspiracions.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Bilbo té fama de ser una ciutat grisa i lletja però no m'ho va semblar pas.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Esbatussada popular de peus negres, anarkas castellanofílics, flautistes i gossos raquítics, cartonerus-de-donsimon i emmerdadors, i anarco-ionqui-quilles-de-les-que-porten-la-roba-interior-per sobredelspantalonsisamarretes, de Plaça del Diamant.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Per alguns d'ells: 'nacionalistes sense etiquetes' -> 'nacionalisme espanyol fent-se passar per nacionalisme català'.La cosa és més que evident quan comencen aparèixer a nazis o ex PxCat infiltrats d'entre les seves files.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Però cal ser molt idiota per expulsar de casa teva a un fill teu, i menor d'edat .

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Per cert tu que presumeixes de tant tolerant em pots explicar perque has votat positiu aquest comentari referit als jueus ?

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Tu saps que vol dir botifler? no, oi? equip petit, pero amb 3 copes d'europa, lligues, lligues catalanes, copes del rei, copes de la CERS.... i vosaltres?

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Res de tonto!!!

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: I sembla que tothom està cagat amb el tio aquest.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Cadascú és lliure de fer el que vulgui amb el seu cos o sigui que si una persona no es depil·la no és una porca

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Aquesta por a la "reaccion de los españoles" (catalans o no, els uns demanant i els altres negant) seria la principal arma dels indepes si tinguessin dos dits de front, que no es el cas.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Gràcies per pujar el fil.Pel que he vist, la majoria de llibres o cursos per aprendre català van orientats a gent de parla espanyola, crec que n'he vist en francès i en anglès, com a molt.El dia que un Estoni decideixi aprendre català, no sé si podria fer-ho, sense abans parlar bé una d'aquestes llengües.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Els de l'Acadèmia són més rucs i no neixen.

Response: Si.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Pels que jugueu poker: Estàs jugant un Omaha high, fa no res has vist un all-in pre-flop amb posició i AAxx doble suited per valor d'un terç del teu stack que t'ha tirat un desesperat que acabava de perdre un munt, i l'has perdut perquè ha lligat amb la seua puta parella de Qs.

Response: No.


Instruction: Digues si la frase conté llenguatge abusiu o no:

Context: Sortia al tracte que tenien, a veure si ho llegeixes d'una vegada, que sembla mentida que t'ho han dit del dret i del revés i encara segueixes dient la mateixa merda collons.

Response: Si.