Deschiderea negocierilor internaţionale care au ca scop adoptarea Tratatului internaţional pentru protecţia Antarcticii (dezbatere)
Preşedintă
Următorul punct este reprezentat de declaraţiile Consiliului şi ale Comisiei privind deschiderea negocierilor internaţionale în vederea adoptării unui tratat internaţional pentru protejarea regiunii arctice.
Alexandr Vondra
--preşedinte în exerciţiu al Consiliului. - Doamnă preşedintă, după cum ştim toţi şi din cele pe care le putem citi în fiecare zi, regiunea arctică are o importanţă din ce în ce mai mare şi merită o atenţie sporită şi din partea Uniunii Europene.
Acest fapt a fost evidenţiat în rezoluţia pe care Parlamentul a adoptat-o în octombrie. Mă bucur că avem în această după-amiază ocazia să tratăm acest subiect, despre care ştiu că vă priveşte în mod deosebit.
Doar trei state membre ale UE au teritorii în regiunea arctică. Însă efectele schimbărilor climatice şi ale activităţii umane în regiune se extind mai departe de aceasta. Ceea ce se întâmplă în această regiune are implicaţii semnificative pentru UE ca întreg. Până acum, problemele legate de regiunea arctică au fost tratate de către Uniune în contextul politicilor sectoriale, precum politica maritimă sau lupta împotriva schimbărilor climatice. Deşi cooperarea în cadrul noii dimensiuni nordice acoperă zonele europene arctice, Uniunea nu a dezvoltat o politică cuprinzătoare privind regiunea, care să reunească toate domeniile individuale pertinente de politică.
Această situaţie este în curs de schimbare. În luna martie a anului trecut, Înaltul Reprezentant Solana şi dna comisar Ferrero-Waldner au supus atenţiei Consiliului European un raport comun asupra schimbărilor climatice şi securităţii internaţionale. Acest raport sublinia noul interes strategic în regiunea arctică. Atrăgea atenţia asupra implicaţiilor vaste ale schimbărilor de mediu pentru regiunea arctică şi recunoştea că acestea ar putea avea consecinţe pentru stabilitatea internaţională şi pentru interesele europene de securitate.
Raportul solicita dezvoltarea unei politici specifice a UE privind regiunea arctică, pe baza importanţei geostrategice din ce în ce mai mari a regiunii şi ţinând cont de aspecte precum accesul la resurse naturale şi de posibila deschidere a unor noi rute comerciale.
Comisia a prezentat apoi o comunicare privind UE şi regiunea arctică, în luna noiembrie. Aceasta grupa diversele provocări strategice ale regiunii şi propunea măsuri concrete în trei domenii principale: protejarea şi conservarea regiunii arctice în cooperare cu populaţia; utilizarea durabilă a resurselor; şi consolidarea guvernării multilaterale a regiunii arctice. Acest ultim punct a fost tratat în rezoluţia din octombrie, anul trecut.
În comunicarea sa, Comisia a propus practic, drept unul dintre obiectivele politicii sale, ca UE să facă eforturi în sensul sprijinirii dezvoltării continue a unui sistem de guvernare prin cooperare a zonei arctice, bazat pe Convenţia Naţiunilor Unite privind dreptul mării (UNCLOS) şi a susţinut punerea integrală în aplicare a tuturor obligaţiilor existente, în locul propunerii unor noi instrumente legale. Acesta este unul dintre elementele-cheie ale comunicării.
În concluzia sa din decembrie, anul trecut, Consiliul a considerat comunicarea binevenită şi a afirmat că aceasta constituie primul pas concret către viitoarea politică a UE privind regiunea arctică.
Consiliul a fost de acord cu Comisia că UE ar trebui să aibă drept scop conservarea regiunii arctice în cooperare cu populaţia acesteia şi că ar trebui să trateze problemele specifice ale regiunii într-un mod sistematic şi coordonat. Acesta considera că obiectivele UE pot fi atinse doar printr-o strânsă cooperare cu toate ţările partenere, teritoriile şi comunităţile arctice şi a mai observat cooperarea interguvernamentală din regiune.
De asemenea, a salutat intenţia Comisiei de a solicita statutul de observator permanent pentru a reprezenta Comunitatea Europeană în Consiliul Arctic. Consiliul a evidenţiat mai ales importanţa cooperării multilaterale, în conformitate cu convenţiile internaţionale pertinente, şi a subliniat în mod special UNCLOS.
În aceeaşi direcţie cu comunicarea Comisiei, nu a exprimat niciun sprijin pentru ideea unui tratat internaţional.
Pe baza acestei poziţii, Consiliul continuă lucrările privind detaliile propunerii de acţiuni descrise în comunicarea Comisiei. Sper că este clar din ceea ce am spus astăzi, că acest subiect este luat foarte în serios de către Consiliu.
Recunoaştem importanţa strategică din ce în ce mai mare a regiunii arctice. Suntem de acord că Uniunea Europeană ar trebui să aibă o politică globală şi coerentă. Cu siguranţă, Consiliul va ţine la curent Parlamentul în legătură cu evoluţia situaţiei şi este recunoscător pentru interesul dvs. permanent faţă de acest subiect.
Benita Ferrero-Waldner
membră a Comisiei. - Doamnă preşedintă, aş vrea să mulţumesc Parlamentului pentru interesul său în regiunea arctică şi aş vrea să spun, de asemenea, cât de mult am apreciat rezoluţia privind guvernarea Arcticii din octombrie, anul trecut. Aceasta a dat un imbold politic inclusiv lucrărilor Comisiei privind comunicarea menţionată deja, "UE şi regiunea arctică”, care a fost adoptată în noiembrie, anul trecut.
De ce este aceasta atât de importantă? Suntem de acord că regiunea arctică merită atenţia internaţională, acum mai mult ca niciodată. Dovezile ştiinţifice arată că schimbările climatice au loc mult mai repede în Arctica decât în restul lumii. Numai în ultimii şase ani, calota glaciară a pierdut aproape jumătate din grosimea sa aproape de Polul Nord şi este posibil să fi trecut de un punct critic. Este un semnal de avertisment clar şi ar fi o atitudine nechibzuită din partea noastră să îl ignorăm. Transformarea radicală a Arcticii are impact asupra oamenilor, a peisajului şi a faunei sale - terestre şi marine.
Deci, a sosit momentul să luăm măsuri. Din acest motiv am adoptat comunicarea, care reprezintă primul pas către o politică comunitară pentru regiunea arctică, punând bazele unei abordări globale. Comunicarea se concentrează pe trei obiective generale: protejarea şi conservarea Arcticii, în cooperare cu locuitorii acesteia; promovarea utilizării durabile a resurselor; şi consolidarea guvernării multilaterale.
Propunerile din comunicare sunt rezultatul unei analize foarte amănunţite realizate de Comisie. Această analiză a cuprins consultări cu cele mai importante părţi interesate în Arctica, inclusiv cu statele arctice UE, cât şi non-UE. Consultările au fost cu atât mai necesare cu cât multe activităţi ale UE şi manifestări-cheie pe scară globală, precum politica maritimă integrată sau schimbările climatice, au efect asupra zonei arctice.
Deci, pe baza acestor discuţii şi în lumina propunerii de rezoluţie supusă astăzi discuţiei, aş vrea să evidenţiez că regiunea arctică diferă de Antarctica printr-o serie de aspecte-cheie. Spre deosebire de Antarctica, care este un continent vast, nelocuit, înconjurat de un ocean, regiunea arctică este un spaţiu maritim, înconjurat de pământ locuit care aparţine unor ţări suverane.
Deci ideea stabilirii unui regim legal obligatoriu, proiectat special pentru Arctica este, din nefericire, una dificilă, deoarece niciunul dintre cele cinci state care au deschidere la Oceanul Arctic - Danemarca, Norvegia, Canada, Rusia şi Statele Unite - nu este în favoarea unui astfel de regim. Deci mă tem că o astfel de propunere ar fi ineficientă în acest moment, însă s-ar putea dovedi în defavoarea rolului şi credibilităţii UE în cooperarea generală în privinţa Arcticii. În loc să ne irosim eforturile în legătură cu această cauză, interesele şi obiectivele UE sunt deservite mai bine prin consolidarea cooperării multilaterale şi printr-o mai bună utilizare a instrumentelor legale existente.
Prin Convenţia Naţiunilor Unite privind dreptul mării (UNCLOS) şi prin alte convenţii generale, există deja un cadru legal internaţional extins. UNCLOS este şi temeiul pentru rezolvarea disputelor, inclusiv a celor privind delimitarea spaţiului maritim. Am vrea să vedem că aceste convenţii sunt puse în aplicare integral şi, foarte important, că sunt adaptate la specificul regiunii arctice. De exemplu, propunem un cadru de reglementare pentru gestionarea durabilă a pescuitului, pentru care zonele şi speciile nu sunt încă acoperite de alte instrumente.
În al doilea rând, vom lucra îndeaproape cu Organizaţia Maritimă Internaţională, dezvoltând şi punând în aplicare standarde internaţionale ferme pentru o navigaţie mai sigură în zona Arcticii, respectând siguranţa persoanelor şi durabilitatea mediului. Acest lucru înseamnă fie extinderea legislaţiei existente sau adoptarea unei noi legislaţii.
În al treilea rând, vom apăra, de asemenea, principiile recunoscute la nivel internaţional ale libertăţii navigaţiei şi dreptul de trecere inofensivă. Statele de coastă ar trebui să evite măsurile discriminatorii care ţin de regulamentele de navigaţie. Orice măsură va trebui aplicată în conformitate absolută cu dreptul internaţional al mării.
În al patrulea rând, nu este realistă propunerea unui moratoriu internaţional privind extracţia resurselor din Arctica. Cea mai mare parte a rezervelor de minerale, petrol şi gaze estimate sunt fie pe teritoriul suveran al statelor arctice, fie în zone economice exclusive, şi unele dintre aceste state au planuri extinse pentru dezvoltarea activităţilor de explorare. Însă insistăm că extracţia şi utilizarea resurselor Arcticii trebuie să se conformeze celor mai înalte standarde existente pentru mediu şi pentru durabilitate.
Împărtăşim preocuparea Parlamentului în legătură cu urgenţa iniţierii acţiunilor în această regiune, iar comunicarea noastră expune o serie de propuneri coerente şi specifice. Având în vedere acestea, ne declarăm mulţumiţi de continuarea cooperării cu dvs., în timp ce dezvoltăm o politică comunitară în ceea ce priveşte zona arctică.
Nu trebuie să pierdem din vedere niciodată scopul nostru comun şi trebuie să lucrăm împreună cu statele zonei arctice şi cu comunitatea internaţională pentru a găsi cea mai bună şi cea mai eficientă cale de a conserva şi de a proteja zona arctică pentru generaţiile viitoare.
Anders Wijkman
în numele Grupului PPE-DE. - Doamnă preşedintă, am luat parte la o serie de reuniuni în regiunea arctică, reuniuni care s-au concentrat foarte mult pe schimbările climatice.
În mod normal, prima zi a acestor reuniuni este dedicată efectelor grave pentru regiune, pentru fauna acesteia, pentru traiul locuitorilor săi şi aşa mai departe, din cauza încălzirii globale. A doua zi este adesea dedicată oportunităţilor privind exploatarea geologică. Există o contradicţie aici. Aş spune că exploatarea rapidă a resurselor geologice ar implica riscuri foarte serioase.
Sunt de acord că nu se poate trasa o paralelă exactă între Arctica şi Antarctica - aici sunt de acord cu dna comisar. În acelaşi timp, întrucât nu avem un cadru de mediu bine conturat şi durabil pentru genul de activităţi care sunt explorate acum de către naţiunile din această regiune, cred că această rezoluţie trimite un semnal foarte important: fiţi atenţi. Cred că este semnificativ faptul că este susţinută de toate grupurile politice.
Enumerăm trei căi de înaintare alternative: una, un tratat internaţional care să conţină, bineînţeles, prevederi speciale pentru această regiune în comparaţie cu Antarctica; doi, un moratoriu, până la noi cercetări ştiinţifice şi o mai bună înţelegere a regiunii, a vulnerabilităţii sau sensibilităţii acesteia şi până la rezultatele multor alternative energetice pe care acum le dezvoltăm într-un ritm alert. Poate că în viitor nu vom avea nevoie deloc de acel combustibil fosil.
Deci, chiar dacă în acest Parlament colegii pot avea opinii diferite pe marginea acestui subiect în legătură cu cea mai responsabile cale de urmat, cred că este foarte important să susţinem toţi această rezoluţie. Vreau să subliniez că dorim să depăşim simpla cooperare multilaterală intensificată şi dialogul; dorim să ne asigurăm că sunt protejate siguranţa mediului şi nivelul de trai al locuitorilor.
Véronique De Keyser
Domnule preşedinte, aş dori să vă amintesc prompt despre ceea ce se întâmplă în zona arctică, astfel încât toată lumea să înţeleagă care este miza acestei dezbateri. La Polul Nord, încălzirea globală intensifică dorinţa de control asupra bogăţiei naturale a regiunii. Topirea gheţii va simplifica, aşa cum aţi spus, exploatarea rezervelor mari de petrol şi gaze şi deschiderea unei căi navigabile între Est şi Vest, care va economisi mii de kilometri pentru navele de mărfuri, dar se va dovedi dezastruoasă, din nefericire, pentru mediu.
Pretenţiile la suveranitate asupra zonei din partea a cinci ţări de la graniţă - Canada, Danemarca, Rusia, Statele Unite şi Norvegia - duc la tensiuni evidente. Ministrul Afacerilor Externe din Canada a anunţat săptămâna aceasta că suveranitatea Canadei asupra pământurilor şi apelor din zona arctică este veche, cu tradiţie şi bazată pe documente istorice. A spus că guvernul canadian ar promite, de asemenea, monitorizarea politică sporită şi o prezenţă militară mai mare în apele arctice canadiene.
Aceste cuvinte au ca ecou anunţul de la Kremlin prin care se făcea cunoscută intenţia de a desfăşura forţe militare în zona arctică pentru a-şi proteja interesele. Până în prezent, reglementarea acestei zone strategice a provenit de la Convenţia Naţiunilor Unite privind dreptul mării, semnată de 150 de ţări la 10 decembrie 1982. Aceasta stabileşte că statele de coastă exercită controlul asupra unei zone de până la 200 de mile de la coastă şi au drepturi economice asupra resurselor de pe fundul mării, dar această zonă poate fi extinsă dacă statele dovedesc că platformele continentale se întind dincolo de 200 de mile. Până în luna mai 2009 - şi este o dată foarte apropiată - trebuie să depună o cerere de acest tip la ONU.
Rusia a luat iniţiativa în 2001, de unde îngrijorarea actuală. În ceea ce priveşte grupul meu şi dl Rocard, care a iniţiat această dezbatere în Grupul Socialist din Parlamentul European şi care a fost numit recent ambasador pentru zona arctică, având în vedere implicaţiile pentru energie, mediu şi securitatea militară, Convenţia privind dreptul mării nu este adecvată pentru zona arctică. Polul Nord este un bun global care trebuie să fie protejat printr-o cartă obligatorie, în care Uniunea Europeană trebuie să joace un rol principal. Dorim un Pol Nord curat şi, mai presus de toate, fără trupe.
Diana Wallis
în numele Grupului ALDE. - Domnule preşedinte, această dezbatere continuă evident rezoluţia noastră din luna octombrie a anului trecut privind guvernarea zonei arctice. Grupul nostru nu vede nicio problemă în a sprijini dorinţa creării unui tratat privind zona arctică, ci mai mult în ceea ce priveşte căutarea unui nou mod de guvernare. Tratatul este probabil mai mult simbolic, dar insistăm asupra colaborării cu - şi respectării - naţiunilor, şi, în special, a locuitorilor din zona arctică. Oamenii, aşa cum aţi spus deja, sunt cei care fac diferenţa dintre zona arctică şi Antarctica.
Există deja structuri internaţionale - reglementările Organizaţiei Maritime Internaţionale (OMI), Dreptul internaţional al mării - dar este nevoie de ceva mai adaptat şi mai specific. Trebuie să ne bazăm pe activitatea Consiliului Arctic. Domnule comisar, trebuie să vă alăturaţi cât mai curând posibil şi să ajutaţi la construcţia capacităţii politice a acestuia. Cu orice preţ, trebuie să evităm o întoarcere la suveranitatea de stil vechi, la pretenţiile teritoriale şi la interguvernamentalism. Un stil nou de guvernare este necesar pentru această zonă fragilă a globului nostru, în care fiecare cetăţean al lumii simte că are un interes sau o miză.
De asemenea trebuie să dovedim garanţiile noastre pentru implicarea în zona arctică, iar istoricul nostru ca europeni nu este bun. Marinarii şi comercianţii noştri au distrus mediul arctic în secolele al XVII-lea şi al XVIII-lea cu aşa-zisa "violare a Spitsbergenului”. Emisiile industriale produse de noi sunt cele care au condus direct la modificarea violentă a climei în regiune şi acum ameninţăm cu impunerea valorilor şi tradiţiilor noastre oamenilor din zona arctică, în acest moment foarte sensibil. Trebuie să îi ascultăm şi să cooperăm cu ei, deoarece, să fim sinceri, antecedentele lor în ceea ce priveşte protecţia mediului sunt mai bune decât ale noastre. Prin urmare, grupul nostru nu va sprijini moratoriul de 50 de ani.
Godfrey Bloom
în numele Grupului IND/DEM.- Domnule preşedinte, locuiesc pe o insulă minunată - o insulă frumoasă - care a fost distrusă în mod sistematic de Uniunea Europeană în ultimii 15 ani. Am văzut Directiva Uniunii Europene privind depozitele de deşeuri, prin care deşeurile industriale sunt aruncate pe pământ - numite în glumă "compost”. Am văzut sute de mii de peşti aruncaţi în Marea Nordului. În apropierea satului meu, am văzut la ce a folosit existenţa unor câmpuri minunate de grâu şi de orz şi vaci de lapte transformate în lucruri ca trestia chinezească şi tot felul de alţi biocombustibili, care au distrus mediul nostru şi au ridicat preţul alimentelor.
Uniunea Europeană doreşte ca noi să ne îndeplinim obiectivele în privinţa energiei regenerabile. Treizeci şi cinci de mii de turbine eoliene de dimensiunea unor avioane cu reacţie uriaşe sunt cea mai mare profanare a insulei mele frumoase de la începutul revoluţiei industriale. Şi acum dorim să ne cerem iertare faţă de una din ultimele regiuni sălbatice din lume, Arctica. Deci, domnule preşedinte, stimaţi colegi, permiteţi-mi să vă spun că sunt de acord cu dna Wallis. Mărturia dvs. este îngrozitoare şi răspunsul trebuie să fie, pentru Dumnezeu, nu vă mai amestecaţi în asta.
Avril Doyle
Domnule preşedinte, da, dl comisar are dreptate. Arctica este destul de diferită în multe moduri de Antarctica şi, numai în urmă cu câteva luni, la 8 octombrie 2008, am vorbit în cameră despre acest subiect.
Arctica, după cum afirmam atunci, joacă un rol geostrategic din ce în ce mai important în lumea noastră şi de-a lungul ultimului deceniu au apărut câteva chestiuni critice în această regiune. Acum ne confruntăm cu deschiderea căilor maritime care au fost închise până în prezent, un rezultat direct al schimbărilor climatice. Aceasta nu ne surprinde, deoarece Arctica se încălzeşte cu o viteză mai rapidă, cu o creştere de două grade în ultimii o sută de ani, în comparaţie cu o medie de doar 0,6 grade în restul lumii.
Acest ecosistem foarte vulnerabil se află sub presiunea din ce în ce mai mare exercitată de naţiunile avide de resurse care doresc să-i exploateze potenţialul fără a ţine cont de importanţa sa fundamentală ca o forţă stabilizatoare a climei mondiale.
Sunt de acord cu punctul de vedere al dnei Wallis, că un apel pentru un moratoriu de 50 de ani privind orice exploatare nu este nici practic, nici rezonabil, dar cred că un moratoriu limitat privind exploatarea nouă - până la noi studii ştiinţifice - este un lucru cu care probabil ar putea fi de acord toate naţiunile civilizate.
În afară de aceasta, UE numără printre statele membre nu mai puţin de trei naţiuni arctice împreună cu alte două ţări vecine care fac parte din SEE, reprezentând mai mult de jumătate din apartenenţa numerică a Consiliului Arctic. Acesta este un motiv suficient care ne permite să ne afirmăm, în cel mai bun sens al cuvântului, la nivel global asupra acestei chestiuni.
Zona arctică este decisivă pentru clima globală şi numai din acest motiv trebuie să contribuim la un nou stil de guvernare pentru această frumoasă şi - aşa cum a spus antevorbitorul - una din ultimele zone sălbatice din lume.
Martí Grau i Segú
Regiunea arctică este una din cele mai fragile de pe planeta noastră. Consecinţele exploatării nerestricţionate a resurselor sale naturale ar fi catastrofice, nu numai pentru zona înconjurătoare şi populaţia băştinaşă, ci şi pentru întreaga lume.
Dezgheţul unor zone mari a făcut din aceste riscuri o realitate, creând necesitatea unui nou regulament global în vederea protejării Arcticii, similar cu cel existent pentru Antarctica, ţinând cont de diferenţele care au fost deja subliniate în cadrul dezbaterii.
Avem nevoie de un tratat internaţional între toate părţile implicate, care include, fără îndoială, Uniunea Europeană, cu scopul de a proteja mediul arctic unic, de a asigura durabilitatea completă a tuturor tipurilor de activitate umană şi de a pune în aplicare regulamentul multilateral al navigaţiei pe noile rute maritime care devin accesibile.
De când a fost creat, Consiliul Arctic este un model de cooperare în ceea ce priveşte gestionarea problemelor comune. În aceste vremuri de dificultate sau nesiguranţă, trebuie să manifestăm acel spirit şi acea înţelegere la un nivel mai ridicat astfel încât să evităm ca statele vecine sau alţi jucători internaţionali să se implice în argumente geostrategice şi să uite care trebuie să fie obiectivul lor comun: conservarea unui uriaş patrimoniu comun.
Laima Andrikien
Domnule preşedinte, discutăm astăzi despre protejarea zonei arctice, un subiect foarte fierbinte - nu numai pentru Uniunea Europeană.
În primul rând, deoarece se estimează că regiunea arctică conţine resurse energetice uriaşe - nu mai puţin de 20% din rezervele recuperabile nedescoperite tehnic - tentaţia de a exploata aceste resurse este irezistibilă. În al doilea rând, mediul arctic este excepţional de fragil. Întreaga comunitate internaţională rămâne afectată de multe din modificările care au loc deja. În al treilea rând, disputele teritoriale ameninţă Arctica. Riscăm declanşarea unor conflicte majore între ţările care doresc să protejeze - inclusiv prin mijloace militare - ceea ce ţările din regiune consideră a fi interesele lor naţionale.
Este momentul ca Parlamentul European să ia o poziţie clară, deoarece nu a participat aproape deloc la această dezbatere până acum, exceptând rezoluţia noastră, adoptată în luna octombrie a anului trecut, prin care se solicita un tratat internaţional pentru protejarea zonei arctice. Este important să menţionăm că statele membre ale UE şi ţările asociate SEE reprezintă mai mult de 50% din membrii Consiliului Arctic. Aşa cum este pentru Statele Unite, Arctica trebuie să fie o prioritate strategică şi pentru Uniunea Europeană.
Sprijin deplin proiectul nostru de propunere referitor la cooperarea dintre Comisie şi Consiliu pentru a stabili un moratoriu privind exploatarea resurselor geologice din Arctica pe o perioadă de 50 de ani, până la studii ştiinţifice noi. Noi, Parlamentul European, trebuie să invităm Comisia să iniţieze negocieri cu autorităţile ruse privind un număr de aspecte importante care sunt menţionate în proiectul nostru de rezoluţie. A venit momentul să includem Arctica pe agendă pentru apropiata reuniune la nivel înalt EU-Rusia.
Christian Rovsing
Domnule preşedinte, Groenlanda face parte din Regatul Danemarcei cu responsabilitate semnificativă prin guvernul local. Arctica nu este de nelocuit. Nu este un teren întins nereglementat cum este Antarctica. Dimpotrivă, terenurile întinse aparţin ţărilor arctice şi patru milioane de oameni locuiesc acolo, o treime din aceştia reprezentând populaţia băştinaşă. Aceşti oameni şi naţiunile lor au pretenţia legitimă de a exploata resursele şi oportunităţile din zonă. Numai marea din mijloc are statut internaţional şi în această privinţă, Convenţia Naţiunilor Unite cu privire la dreptul mării (UNCLOS) formează o bază legală relevantă. Această abordare a fost confirmată, de asemenea, de statele de pe coasta arctică în Declaraţia de la Ilulissat din 2008. Pe lângă UNCLOS, există un număr mare de alte instrumente relevante internaţionale şi regionale. Nu prea mai este nevoie de mai multă guvernare. Cel mult există o necesitate de adaptare a instrumentelor deja instaurate. Danemarca a trimis Consiliului Arctic o propunere de examinare a acordurilor existente în vederea actualizării lor. Acest lucru se va face şi trebuie făcut în colaborare cu statele arctice şi populaţia din zona arctică.
Charles Tannock
Domnule preşedinte, Tratatul privind zona arctică serveşte drept un exemplu global remarcabil al faptului că pretenţiile teritoriale ale statelor riverane pot fi respinse în favoarea cooperării paşnice şi a cercetării ştiinţifice. Cum lumea se confruntă cu problema încălzirii globale cu impact asupra topirii celor două calote şi cauzând creşterea nivelurilor apei şi cum canalele maritime arctice îngheţate se redeschid pentru navigaţie, este important să se găsească un acord analog pentru nordul îngheţat - sau mai bine spus dezgheţat - al Arcticii. Lupta pentru pretenţiile de suveranitate şi resursele minerale din zona arctică, evidenţiată prin arborarea melodramatică a drapelului rus pe fundul mării, trebuie respinsă.
UE trebuie să încerce să convingă cele cinci state riverane arctice - Statele Unite, Canada, Rusia, Norvegia şi Danemarca - de înţelepciunea unei astfel de abordări.
Johannes Lebech
Domnule preşedinte, ca danez implicat în depunerea acestei propuneri de rezoluţie împreună cu dna Wallis în Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa, nu sunt neapărat foarte popular. Totuşi, cred că principala abordare adoptată de rezoluţie este una bună. Este bine că UE îşi concentrează atenţia asupra regiunii arctice. De asemenea, este bine pentru naţiunile mici ale Danemarcei şi Norvegiei că UE se implică în această problemă, astfel încât noi nu trebuie doar să ne jucăm cu băieţii mari din zonă, Statele Unite şi Rusia.
Cu toate acestea, aş dori să spun că nu pot să votez în favoarea moratoriului care este inclus acum în rezoluţie. În primul rând, este chiar nerealist. Rusia şi Statele Unite nu-l vor accepta în niciun caz. În plus, totuşi, mai cred că, aşa cum a spus dl Rovsing, trebuie să ţinem cont de populaţia din regiune şi din Groenlanda se aşteaptă în mod firesc, şi pe bună dreptate, să fie capabili să utilizeze resursele naturale de pe teritoriul lor, asemenea oricărei alte naţiuni pe teritoriul său.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Domnule preşedinte, dle comisar, doresc pur şi simplu să vă reamintesc că urşii polari de pe sloiurile de gheaţă ne-au arătat cât de mult a fost afectată întreaga lume de poluarea chimică. DDT a fost găsit în grăsimea lor şi cu toţii ştim foarte bine că nu este o substanţă care se foloseşte pe sloiurile de gheaţă.
În orice caz, doresc să mulţumesc Comisiei pentru propunerea pe care a făcut-o după discuţia pe care am avut-o aici în Parlament, deoarece este urgent, având în vedere schimbările climatice, să protejăm singura zonă care este ferită de jefuirea umană. Nu trebuie să uităm acest lucru.
Desigur - şi aici adopt ideea dnei De Keyser - este vorba de urgenţă politică, deoarece, la urma urmelor, suntem obligaţi să facem ceva pentru zona arctică. Într-adevăr, unii dintre proprietarii unei părţi din acest continent au proiecte legate de această zonă. Ştim foarte bine că Rusia, despre care am vorbit recent, doreşte să-şi stabilească frontierele dincolo de zona sa maritimă şi să le extindă peste platforma continentală. Este deci o chestiune urgentă pentru noi, deoarece Rusia doreşte, de asemenea, să arboreze steagurile sale acolo şi să-şi instaleze unităţile militare, asemenea Canadei.
Ceea ce lipseşte din propunerea dvs., probabil, este ce am solicitat ultima dată, şi anume, un tratat internaţional pentru protecţia zonei arctice, care ne va permite să asigurăm definitiv protecţia sa.
Alojz Peterle
Suntem martorii atât ai unei crize naturale, cât şi umane în zona arctică. Eforturile noastre trebuie să fie direcţionate către garantarea faptului că nu sunt urmate de o criză politică sau de o criză de orice fel. Apelul pentru o abordare responsabilă a problemei zonei arctice este un SOS şi o ţine de guvernarea globală. Apreciez, în mod special, orice efort care respectă populaţia băştinaşă din această regiune.
Paul Rübig
Domnule preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, în primul rând aş dori să-i mulţumesc dnei Ferrero-Waldner, care a cooperat foarte strâns cu Parlamentul European şi este, cu siguranţă, cel mai muncitor comisar în acest domeniu: Apreciez cu adevărat acest lucru. A fost prezentă şi la reuniunea noastră cu ţările din Spaţiul Economic European, de săptămâna trecută: la urma urmelor, dimensiunea nordică este importantă în special aici şi Diana Wallis a pus şi ea accent în repetate rânduri pe faptul că Europa poartă o responsabilitate specială în această privinţă.
Cred că, în special în contextul unei crize energetice şi financiare, este obligatoriu să manifestăm un interes mai mare în acest domeniu şi să răspundem, de asemenea, dorinţelor şi nevoilor populaţiei în această privinţă, deoarece, în ultimă instanţă, omul şi natura nu sunt în opoziţie, ci trebuie să se completeze unul pe altul. Din acest punct de vedere, cred că putem indica câteva succese remarcabile, în special în politica energetică şi, probabil, vom putea intensifica cooperarea în acest domeniu.
Alexandr Vondra
preşedintele în exerciţiu al Consiliului.- Domnule preşedinte, salut această dezbatere oportună. Ca rezultat al căutării resurselor şi al schimbărilor climatice, regiunea arctică este la un pas de o modificare profundă. Nu va fi afectată numai regiunea, ci, aşa cum au recunoscut mulţi aici, astăzi, şi UE în ansamblu. Pe fondul acestor dezvoltări, este important ca UE să abordeze zona arctică într-un mod cuprinzător şi strategic, care să acopere o gamă largă de aspecte, cum ar fi mediul, transportul, biodiversitatea, schimbările climatice, afacerile maritime, energia şi cercetarea, cât şi protecţia subzistenţei populaţiei băştinaşe.
Consider că în prezent Consiliul abordă cu seriozitate această problemă. Acesta sprijină în linii mari sugestiile prezentate în comunicarea Comisiei. Trebuie să constituie baza pentru o politică privind zona arctică, care trebuie să fie dezvoltată într-o manieră cuprinzătoare. Celor care vorbesc despre noul tratat, nu există nicio poziţie a Consiliului în acest moment, deoarece Consiliul este acum în procesul examinării propunerilor Comisiei. Aş dori doar să amintesc concluziile Consiliului din luna decembrie. În concluzie, spunem că obiectivele UE ar putea fi realizate numai în cooperare strânsă cu ţările arctice şi că UE trebuie să-şi consolideze participarea în conformitate cu actualele convenţiile internaţionale.
Cum am menţionat mai devreme, propunerile Comisiei sunt studiate acum mai în detaliu. Acestea vor facilita, cred, acordul privind o soluţie globală la multe provocări diverse cu care ne confruntăm în regiunea arctică. Apreciez interesul acestui Parlament şi sunt pregătit să revin pentru a raporta imediat ce Consiliul a luat o poziţie.
Benita Ferrero-Waldner
membră a Comisiei. - Domnule preşedinte, aşa cum am subliniat la începutul acestei dezbateri importante, Uniunea Europeană trebuie să joace un rol din ce în ce mai mare în protejarea mediului arctic, în promovarea exploatării durabile a resurselor naturale şi în intensificarea guvernării multilaterale în zona arctică. Suntem angajaţi în conservarea zonei arctice şi, în acelaşi timp, scopul nostru este să contribuim la un sistem de cooperare care va garanta durabilitatea, cât şi accesul liber şi echitabil. Pentru ca aceste eforturi să se bucure de reuşită, trebuie să cooperăm strâns cu statele arctice şi părţile arctice interesate, după cum am spus.
În această privinţă, Comisia propune să promoveze punerea în aplicare şi elaborarea completă a obligaţiilor existente, mai degrabă decât propunerea unor instrumente legale noi în vederea intensificării securităţii şi stabilităţii. Gestionarea strictă de mediu şi folosirea durabilă a resurselor, cât şi accesul deschis şi echitabil. În acelaşi timp, UE a subliniat deja faptul că, pentru zonele care nu intră în jurisdicţia naţională, prevederile legate de protecţia mediului în temeiul acestei Convenţii rămân mai degrabă generale şi vom continua să colaborăm în cadrul Naţiunilor Unite în vederea dezvoltării ulterioare a unor cadre, adaptându-le la noile condiţii sau la specificităţile zonei arctice. De exemplu, un nou acord de punere în aplicare UNCLOS privind biodiversitatea marină dincolo de zonele de jurisdicţie naţională poate lua în considerare zona arctică şi, de asemenea, am trimis solicitarea noastră preşedinţiei norvegiene a Consiliului Arctic. Acceptarea solicitării Comisiei necesită decizia unanimă a tuturor membrilor Consiliului Arcticii. Prezenta decizie, care este aşteptată la 29 aprilie - adică foarte curând - poate fi afectată negativ de o iniţiativă care propune probabil un Tratat Arctic, deci trebuie să fim atenţi la acest aspect.
În final, permiteţi-mi să spun că statele de pe coasta arctică au o preferinţă clară pentru UNCLOS, ca o bază. Uniunea Europeană trebuie să ţină cont de acest lucru când dorim să dezvoltăm o cooperarea şi mai puternică în beneficiul zonei Arcticii, a locuitorilor săi şi a naturii sale sălbatice. În acest context, nu trebuie să slăbim cadrele existente pentru cooperare, deoarece acest lucru nu ar fi în avantajul obiectivelor şi intereselor noastre. Nici nu ar corespunde spiritului proiectului dvs. de rezoluţie.
În concluzie, consider că nu sunt corecte condiţiile pentru un tratat internaţional privind Arctica şi că ar trebui să ne concentrăm eforturile noastre în vederea asigurării aplicării eficace a cadrelor legale existente, astfel umplând golurile care pot exista, şi în vederea adaptării regulamentelor la specificităţile Arcticii. Ceea ce pare mult mai fezabil.
Preşedinte
Am primit şase propuneri de rezoluţiidepuse în conformitate cu articolul 103 alineatul (2) din Regulamentul de procedură.
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc mâine, joi, 2 aprilie 2009.


Intervenţii de un minut privind chestiuni politice importante
Preşedinta
Următorul punct este discursul de un minut privind problemele de importanţă politică, în conformitate cu articolul 150 din Regulamentul de procedură.
Monica Luisa Macovei
Doresc să vă aduc în atenţie situaţia politică din România şi impactul acesteia asupra relaţiilor României cu instituţiile comunitare.
În octombrie 2009 Partidul Social Democrat a părăsit guvernul. Opoziţia nou creată a demis guvernul printr-o moţiune de cenzură, a respins prima propunere de guvern şi a refuzat să participe la negocieri pentru formarea unui guvern. Prin urmare, obligaţiile asumate de România faţă de Comisia Europeană, Banca Mondială şi FMI, odată cu contractarea unor credite, nu pot fi îndeplinite. Iată care este motivul pentru care ne aflăm în situaţia în care o parte din angajamentele asumate privind reforma statului nu pot fi îndeplinite în termen.
Instabilitatea politică din România a fost generată de acţiunile politice ale Partidului Social Democrat în principal. Motivele nu sunt doar de natură electorală, ele vizând pe termen mediu stoparea reformelor ce privesc administraţia, statul de drept, justiţia şi anticorupţia.
Luís Paulo Alves
(PT) Luna trecută, regiunile Europei au fost în centrul atenţiei. Săptămâna europeană a regiunilor şi oraşelor a consolidat poziţia regiunilor ca parte fundamentală a soluţiei europene la provocările mondiale. Aceasta a fost concluzia preşedintelui Barroso, a comisarului Samecki şi a sutelor de dezbateri care au avut loc şi care nu au lăsat loc de îndoieli.
În termeni mai concreţi, organizarea Conferinţei preşedinţilor din regiunile ultraperiferice ale Europei, la care au participat pentru prima dată deputaţii din Parlamentul European, a reprezentat, de asemenea, un pas important pentru politica regională în favoarea integrării europene. Provocările globale şi răspunsurile europene reprezintă ocazia ideală pentru o nouă strategie în ceea ce priveşte regiunile ultraperiferice. Pe lângă permanentele dificultăţi pe care ne-am obişnuit să le auzim, aceste regiuni, cum ar fi Insulele Azore, oferă o serie de posibilităţi pentru ca Europa să progreseze şi să obţină avantaje clare în domenii noi care sunt vitale pentru soluţiile noastre la provocările globale.
Prin urmare, preşedintele Comisiei trebuie să pună capăt definitiv loviturii de palat care se pare că se pregătea, după cum sugerează "non-paper”-ul Comisiei în timp ce noi, deputaţii şi cetăţenii europeni sprijineam ratificarea Tratatului de la Lisabona şi importanţa acestuia în apărarea coeziunii teritoriale...
(Preşedinta l-a întrerupt pe vorbitor)
Marian Harkin
Dnă preşedintă, în Irlanda au fost alocate 465 de milioane de euro pentru programul de finanţare LEADER pentru perioada 2007-2013. Cu toate acestea, în doi ani, din programul de cinci ani au fost cheltuite doar 18 % din fondurile proiectului, pentru că firmele locale de dezvoltare care gestionează proiectele s-au încurcat într-o birocraţie excesivă.
Avem maldăre de pagini de norme, însoţite de o procedură vastă de inspecţie. O parte a problemei rezidă în faptul că interpretarea nenumăratelor norme diferă de la un inspector la altul. Cealaltă parte a problemei este că unele norme sunt lipsite de sens de la bun început. Un participant la proiect a declarat că a trebuit să-şi petreacă 50 % din timp înregistrând ceea ce făcea în restul de 50 % din timp.
Bineînţeles că avem nevoie de responsabilitate, dar s-a ajuns la un stadiu la care grupurile locale se simt descurajate acum să depună proiecte pentru finanţare. Vor rămâne milioane necheltuite, ceea ce ar fi criminal având în vedere nevoia de a ne stimula economiile prin orice finanţare disponibilă. La Dublin trebuie să fim rezonabili şi trebuie să garantăm că, la rândul ei, Comisia Europeană va face posibil acest lucru.
Karima Delli
(FR) Dnă preşedintă, discursul preşedintelui Václav Havel în faţa Parlamentului nostru a evidenţiat unul dintre principiile fundamentale ale Uniunii Europene: solidaritatea dintre oameni.
Celebrăm 20 de ani de la căderea Zidului Berlinului, acel zid al ruşinii. După 9 septembrie 1989, ni s-a spus că umanitatea va fi în sfârşit liberă. Democraţia şi drepturile omului ar fi trebuit să se extindă pe întreaga planetă, dărâmând ziduri, înlăturând barierele dintre oameni.
Cu toate acestea, câte alte ziduri au fost ridicare pe continentul nostru după căderea unuia?
Zidurile ridicate în Ceuta şi Melilla, de exemplu, pentru a îndepărta refugiaţii de război, sărăcie şi încălzire globală, zidurile care se întind de la centrele de detenţie, de la porţile oraşelor noastre până în deşertul libian, via Lampedusa, unde chiar şi copiii sunt închişi în numele Directivei "Returnare”.
Haideţi să dărâmăm zidurile fortăreţei Europa, haideţi să construim poduri, nu ziduri...
(Preşedinta l-a întrerupt pe vorbitor)
Evžen Tošenovský
(CS) La douăzeci de ani de la căderea Zidului Berlinului, privim cu o mai mare sensibilitate evenimentele care au loc în lumea de azi. Azi suntem capabili să facem o evaluare realistă a evenimentelor din Rusia. Cu ceva timp în urmă resimţeam tot ce se întâmpla în Rusia ca presiune ideologică, dar acum facem comerţ în condiţii de libertate individuală absolută. Odată cu apropierea iernii, cresc, desigur, temerile legate de ceea ce se va întâmpla cu furnizarea gazelor din Rusia via Ucraina. Studiile privind criza din ianuarie au arătat clar cât de diferită a fost situaţia în părţile de vest şi de est ale Europei. Acestea vor determina o abordare mai atentă a pregătirii scenariilor de criză. Este important să găsim cea mai bună soluţie pentru relaţii contractuale la nivel internaţional şi, în acelaşi timp, să furnizăm mai multe informaţii în astfel de situaţii. Costurile ridicate ale măsurilor tehnice ne obligă, de asemenea, să analizăm cu atenţie dacă să le finanţăm de la bugetul public sau pe baza directivelor europene. Întrebarea este cât gaz trebuie de fapt să stocăm şi cum trebuie să îl finanţăm. În ceea ce priveşte gazul, este important să facem diferenţa între o criză adevărată şi o problemă de afaceri şi în ce moment ar trebui să ia parte la negocieri personaje politice marcante şi ce ar trebui să controleze piaţa. Trebuie să evităm amestecul birocratic excesiv.
Joe Higgins
Dnă preşedintă, Comisia UE solicită acum guvernului irlandez reduceri bugetare crunte, care implică reduceri în serviciile publice şi standardele de viaţă ale lucrătorilor, poate chiar ale pensionarilor şi şomerilor.
Comisia ar trebui să ştie totuşi că, împreună cu guvernul irlandez persistă conspirativ într-o minciună pentru a pretinde că banii daţi pentru a salva băncile nu sunt ajutor de stat, îngreunând în acelaşi timp sectorul public.
Însă lucrătorii irlandezi şi activiştii comunitari ripostează. Zeci de mii au protestat vinerea trecută; azi, mii de lucrători au organizat un marş la Dublin; iar la 24 noiembrie este programată o grevă a lucrătorilor din sectorul public, pentru a opri aceste atacuri.
Având în vedere gravitatea situaţiei, aceasta ar trebui transformată într-o grevă generală de 24 de ore pentru a da jos acest guvern teribil care nu are un mandat pentru aceste politici şi pentru a opri politica Comisiei şi a guvernului irlandez prin care sunt nimicite standardele de viaţă şi serviciile adresate lucrătorilor.
Paul Nuttall
Dnă preşedintă, doresc să atrag atenţia acestei adunări asupra efectelor dezastruoase pe care le are Directiva privind biocizii în Regatul Unit. Această directivă punitivă şi ilogică interzice utilizarea stricninei, folosită în Regatul Unit în ultimii 70 de ani pentru a ţine sub control populaţia de cârtiţe. Lucru valabil până când s-a implicat UE. Drept urmare, cei care se ocupă cu prinderea cârtiţelor nu au voie să folosească decât fosfat de aluminiu, care costă de două ori mai mult decât stricnina, fapt care îi elimină de pe piaţă pe mulţi dintre ei.
Dar lucrurile nu se opresc aici. În timp ce stricnina omoară o cârtiţă în interval de cel mult 15 minute, fosfatul de aluminiu acţionează în interval de până la trei zile, cârtiţa având astfel o moarte lentă şi dureroasă.
Această directivă nebună generează nu doar pierderi de locuri de muncă în Regatul Unit, dar este totodată crudă şi inumană, un motiv în plus pentru care tuturor ne-ar fi mai bine fără ea.
Corneliu Vadim Tudor
Preşedintele Organizaţiei Mondiale Athra Kadisha, Marele Rabin David Schmidl, m-a rugat să fiu, citez, "purtătorul lor de cuvânt în Uniunea Europeană”, unde ei doresc să fie înfiinţată o comisie care să se ocupe de orice reclamaţie referitoare la profanarea terenurilor cimitirelor, iar Tratatul de la Geneva ar trebui actualizat şi ameliorat.
Nu voi da exemple concrete şi nu voi învinovăţi pe nimeni, dar am văzut cu ochii mei fotografii înfăţişând cimitire evreieşti unde pasc caii şi vacile pe morminte, am văzut imagini cu plăci tombale transformate în toalete rudimentare, dar am văzut şi catacombe evreieşti vechi de 2 000 de ani unde sacrele rămăşiţe omeneşti sunt într-o stare deplorabilă, iar în cimitirele care au rămas au intrat buldozerele şi excavatoarele, răvăşind osemintele.
Acesta e un mare păcat în faţa lui Dumnezeu. Holocaustul este o cicatrice tragică pe obrazul umanităţii şi el nu trebuie să se repete nici măcar în miniatură. Eu, unul, mi-am dus copiii în pelerinaj la Auschwitz şi vă rog să mă credeţi că ştiu bine ce vorbesc.
Aceşti oameni ne solicită ca Parlamentul European să apere toate vestigiile, ale tuturor religiilor, nu numai cele iudaice, inclusiv cele româneşti aflate în Europa.
(vorbitorul a fost întrerupt de către preşedintă)
János Áder
(HU) Dnă preşedintă, de ani de zile, dragii noştri vecini austrieci poluează unul dintre cele mai frumoase râuri ale Ungariei, Rába. Cu două săptămâni în urmă, am putut vedea un strat de spumă cu o grosime de o jumătate de metru pe suprafaţa râului, ceea ce în mod evident subliniază acest fapt. Cu toate acestea, dragii noştri vecini nu se mulţumesc cu faptul că ne poluează râul, acum vor să ne polueze şi aerul cu incineratorul pe care plănuiesc să îl construiască în Heiligenkreuz. Vor să construiască un incinerator în Heiligenkreuz, la 300 de metri de frontiera maghiară, unde s-ar putea incinera aproape de zece ori cantitatea de deşeuri produsă anual în Burgenland, şi toate astea cu sprijinul Uniunii Europene. Această investiţie planificată încalcă Directiva 2008/98/CE. De aceea, solicit Comisiei Europene să nu aprobe niciun fel de asistenţă comunitară pentru construcţia incineratorului la Heiligenkreuz.
Kriton Arsenis
(EL) Dnă preşedintă, provocarea majoră cu care se confruntă omenirea în ceea ce priveşte schimbările climatice este legată de felul în care putem stopa producţia de carbon din atmosferă şi începe stocarea lui în pământ.
Având în vedere că este imposibil să nu mai producem emisii de carbon în următorii 50 de ani, un apel tot mai ridicat la depozitarea carbonului în pământ este singura noastră speranţă şi ar trebui să fie prioritatea politicilor de combatere a acestei probleme. Pentru a putea realiza acest lucru, trebuie să creştem numărul plantaţiilor. Ca parte a acestui efort, China a plantat 54 de milioane de hectare de păduri, cu efecte impresionante asupra resurselor de apă potabilă şi a productivităţii agricole. La fel, programele de plantare a copacilor din Rwanda au avut ca efect o asemenea creştere a fluxului râurilor înspre capitală, încât aceasta poate fi alimentată acum doar printr-o instalaţie hidroelectrică.
În acelaşi sens, Camera Reprezentanţilor a SUA a adoptat o legislaţie conform căreia SUA va plăti 5 miliarde de dolari pentru rezolvarea problemei defrişărilor.
Din aceste motive, poziţia adoptată de Consiliu, care nu doar că a fost incapabil să se angajeze că va finanţa cu o anumită sumă ţările în curs de dezvoltare, dar nici nu a reuşit să fie clar cu privire la finanţarea pentru conservarea pădurilor din lume, este inacceptabilă într-un moment în care nu există nicio politică sau coordonare uniformă la nivelul Uniunii Europene privind protecţia ecosistemelor pădurilor ameninţate din sudul Europei.
Cu toate acestea, am încredere că la negocierile de la Copenhaga, Uniunea Europeană va susţine proactiv eforturile mondiale în vederea opririi defrişărilor şi stimulării plantării copacilor.
Giommaria Uggias
(IT) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, dezbaterea noastră cu privire la bolile neurodegenerative îmi permite să aduc în discuţie problema sclerozei şi a sclerozei laterale amiotrofice (SLA) şi să aduc la cunoştinţa Parlamentului faptul că 150 de persoane din Italia au declanşat o grevă a foamei pentru a-şi manifesta sprijinul faţă de Salvatore Usala, care suferă de SLA şi a refuzat să mai mănânce pentru a protesta împotriva indiferenţei guvernului italian faţă de problemele pacienţilor şi ale familiilor celor afectaţi de această boală cumplită. Această campanie este sprijinită şi de membri ai parlamentului italian, printre care Antonietta Farina, şi de colegul nostru din Grupul Alianţei Democraţilor şi Liberalilor pentru Europa, dl Rinaldi.
Însă, înainte de toate, este vorba de o luptă pe care pacienţii suferinzi de SLA şi familiile acestora o poartă zilnic în tăcere şi cu demnitate, ca parte a tragediei de a fi afectat de această boală teribilă. SLA afectează tinerii, dar nu există remediu; cu toate acestea, statul italian este foarte atent la orice, cu excepţia pacienţilor şi a familiilor lor. Cercetările sunt o provocare pentru Europa, dar garantarea unei existenţe demne pentru pacienţi depinde de statele membre.
Michèle Rivasi
(FR) Dnă preşedintă, aş dori să vă pun câteva întrebări legate de problema vaccinării împotriva gripei AH1N1.
În prezent, deputaţilor europeni şi asistenţilor lor li se cere să se vaccineze şi doresc să vă împărtăşesc câteva probleme care mă îngrijorează.
În primul rând, care este relaţia dintre riscuri şi avantaje? La ora actuală, avantajele sunt minime, din moment ce nu este vorba despre o gripă care provoacă un număr mare de decese - în orice caz mult mai puţine decât gripa sezonieră.
Pe de altă parte, avem suficient de mult timp să analizăm riscurile şi aş dori să abordez mai ales problema adjuvanţilor. Doresc să vă semnalez o chestiune destul de bizară: în Statele Unite a fost interzisă utilizarea de scualen în adjuvanţi, dar Agenţia Europeană pentru Medicamente l-a autorizat, din moment ce majoritatea vaccinurilor conţin scualen.
A doua problemă este legată de faptul că Agenţia Europeană pentru Medicamente a confirmat că nu au fost efectuate studii clinice pe copii şi femeile însărcinate şi că nu dispune decât de o extrapolare în raport cu prototipul. Prin urmare, consider că ar fi nevoie de mai multă armonizare.
Mirosław Piotrowski
(PL) Dnă preşedintă, hotărârea scandaloasă a Curţii Europene pentru Drepturile Omului, care dispune îndepărtarea unei cruci de pe peretele unei şcoli din Italia şi plata a 5 000 EUR pentru unul dintre elevi pentru aşa-zise daune morale, a trezit îngrijorări nu doar în Italia, ci şi în alte ţări ale Uniunii Europene. Crucea este atât un simbol al religiei creştine, cât şi al istoriei şi tradiţiei Europei. Îndepărtarea crucii de către administratori este primul pas către un "harakiri” cultural al Europei.
Din păcate, genul acesta de pragmatism se transformă într-un plan coerent de combatere a valorilor europene. Este suficient să ne amintim îndepărtarea referinţelor la creştinism din cele mai importante documente ale Uniunii Europene. Trebuie să ne întoarcem la ideile şi conceptele originare ale părinţilor fondatori ai Uniunii Europene, care erau creştin-democraţi. Prin urmare, fac apel la Preşedintele Parlamentului European să organizeze o dezbatere corespunzătoare, care să aibă ca rezultat o rezoluţie privind subiectul libertăţii practicilor religioase în Europa şi privind valorile fundamentale pe care se întemeiază Uniunea Europeană.
Ilda Figueiredo
(PT) În Portugalia şi mai ales în nord, criza economică şi socială se înrăutăţeşte şi şomajul este în continuă creştere, transformând această regiune în una dintre cele mai sărace din Uniunea Europeană, după cum arată documente recente ale Eurostat. Marile companii continuă să anunţe că îşi reduc activităţile şi locurile de muncă. Unul dintre cele mai grave exemple este Qimonda, în Vila do Conde, care urmează să disponibilizeze 600 de lucrători, în plus faţă de cei aproximativ 1 000 disponibilizaţi deja anul trecut. Acest lucru reprezintă efectiv distrugerea uneia dintre cele mai mari şi mai importante companii dintr-un sector industrial strategic pentru dezvoltarea tehnologică.
Nu putem accepta această situaţie. Este inacceptabil că nici Comisia Europeană, nici Consiliul nu au găsit o alternativă la distrugerea acestei industrii a microcipurilor şi nanotehnologiei. Este îngrozitor că rămân apatici în faţa creşterii şomajului şi a suferinţei tot mai mari din multe regiuni ale Uniunii Europene.
John Bufton
Dnă preşedintă, ar fi trebuit să vorbesc despre presiunea pe care o exercită migraţia necontrolată din UE asupra Regatului Unit. Vă rog să mă scuzaţi că trebuie să aduc în discuţie o altă problemă presantă, recent supusă atenţiei mele. În calitate de coordonator al Comisiei pentru dezvoltare regională şi de deputat european din Ţara Galilor, am luat notă cu îngrijorare de o copie a unui proiect de comunicare a Comisiei Europene numit Un program de reformă pentru o Europă globală: reformarea bugetului, schimbarea Europei.
Documentul propune o reorientare majoră a priorităţilor de cheltuieli ale UE, punând un accent mai mare pe - şi parafrazez - o Europă globală şi mai puţin pe agricultură şi regiuni prospere. Acest lucru va avea un impact major asupra agriculturii britanice şi a programelor de fonduri structurale din ciclul actual. Ca şi contribuabil net, Regatul Unit va fi nevoit să renunţe la o mai mare parte din rabat, în timp ce alte ţări vor fi principalele beneficiare.
11,8 % din fondurile alocate pentru Regatul Unit în cadrul politicii de coeziune sunt destinate celor mai sărace regiuni din Ţara Galilor. Sunt foarte îngrijorată că acest document care a ieşit la iveală poate avea consecinţe pentru plăţile tranzitorii la finalul actualului program din 2013. A sosit momentul ca cetăţenii din Regatul Unit să aibă un referendum legat de relaţia lor cu acest loc, astfel încât ei să fie cei care-şi hotărăsc propriul destin, nu birocraţi pe care nu i-au ales.
Krisztina Morvai
(HU) Pentru că Uniunea Europeană sărbătoreşte cu atâta entuziasm căderea Zidului Berlinului şi a comunismului, ne-am putea întreba şi ce s-a întâmplat cu foştii lideri comunişti. Vă voi spune eu. Au devenit cei mai entuziaşti capitalişti, neoliberali şi campioni ai dominării lumii. Când s-au reîntors la putere, au eliminat tot ce fusese bun în comunism - pentru că trebuie să recunoaştem că au existat câteva lucruri bune - cum ar fi siguranţa locurilor de muncă şi securitatea socială. În acelaşi timp, însă, au readus cele mai hidoase aspecte, brutalitatea şi teroarea.
La cea de-a 50-a aniversare a revoluţiei din 1956, care a făcut posibilă căderea Zidului Berlinului, s-a tras asupra oamenilor cu gaze lacrimogene. În momentul în care noi vorbim în acest parlament şi sărbătorim căderea comunismului, aceşti tovarăşi comunişti ţin în închisoare 16 deţinuţi politici.
Personal, voi sărbători doar când deţinuţii politici vor fi eliberaţi, când li se va face dreptate victimelor gazelor lacrimogene şi când aceşti comunişti vor pune capăt vărsării de sânge şi vor fi aruncaţi la coşul de gunoi al istoriei.
Jarosław Kalinowski
(PL) Dnă preşedintă, aş dori să vorbesc despre propunerea de reformă a bugetului Uniunii Europene după 2013. Este adevărat că această propunere implică o reducere semnificativă a fondurilor regionale? Comisia Europeană realizează că acest lucru ar face politica regională şi agricolă a UE complet vulnerabilă?
E greu să numim raţională sau logică o propunere prin care se debilitează regiunile mai sărace din UE în scopul de a finanţa lupta împotriva schimbărilor climatice. Această propunere ar afecta majoritatea celor 271 de regiuni ale UE. Este cu siguranţă posibil să ajutăm regiunile sărace ale UE şi, în acelaşi timp, prin proiecte eficiente de abordare a schimbărilor climatice, să reducem emisiile de gaze şi să introducem surse de energie regenerabile şi soluţii tehnologice moderne.
La introducerea propunerii pentru reforma bugetară, Comisia intenţionează să treacă peste autorităţile regionale şi locale în distribuirea fondurilor? În acest fel se neagă recunoaşterea autorităţilor teritoriale în chestiuni de o mare importanţă pentru ele.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Uniunea Europeană s-a angajat să stabilească un mecanism eficient pentru prevenirea abuzurilor sexuale asupra copiilor. Au trecut opt luni de când a fost discutată această problemă deosebit de importantă într-o sesiune plenară a Parlamentului European. Trebuie să salutăm faptul că, între timp, Consiliul a început să dezbată un proiect de directivă care vizează îmbunătăţirea legislaţiei în acest domeniu. Cu toate acestea, timpul nu stă pe loc şi, din când în când, evenimente dureroase ne amintesc că nu există suficientă protecţie pentru copiii noştri. Din nefericire, consecinţele acestor crime sunt devastatoare şi de lungă durată. Exploatarea sexuală a copiilor şi difuzarea pornografiei sunt adesea de natură transnaţională şi de aceea pot fi prevenite eficient doar prin cooperare internaţională. Trebuie să avem în vedere răspunderea penală pentru noi forme de exploatare sexuală a copiilor şi abuz sexual, care nu sunt prevăzute în legislaţia în vigoare. Aş dori să aduc această problemă importantă în atenţia noului Parlament şi să solicit Consiliului să accelereze analiza propunerilor.
Jelko Kacin
(SL) Dnă preşedintă, sunt mulţumit de evoluţia relaţiilor dintre guvernele Croaţiei şi Sloveniei, care au făcut un pas politic major şi de maturitatea de care au dat dovadă ambele guverne. Acordul de arbitraj în vederea soluţionării disputei lor frontaliere pe care l-au semnat transmite un mesaj pozitiv şi dă un exemplu excelent celorlalte ţări din regiune.
Cu toate acestea, remarc cu regret că la doar câteva zile după semnarea acestui acord, primul-ministru al Croaţiei a semnat şi o declaraţie unilaterală prin care acordul semnat recent obţine o interpretare unilaterală. Nu trebuie să semănăm în niciun fel îndoială sau nesiguranţă, deoarece nu aceasta este calea de a evolua. Declaraţiile şi acţiunile unilaterale nu sunt niciodată o alegere bună şi nici nu transmit mesajul corect. Astfel de acţiuni nu promovează credibilitatea, nu încurajează încrederea reciprocă necesară şi provoacă îndoieli legate de seriozitatea intenţiilor noastre şi realitatea şi viabilitatea acordului. Dacă vrem să reuşim pe acest front, trebuie să facem eforturi majore şi să consolidăm încrederea la noi acasă, între vecinii noştri şi în toată regiunea.
Fac apel la guvernul din Croaţia să se abţină de la a întreprinde noi acţiuni unilaterale şi cer primului-ministru să dea dovadă de curaj politic şi determinare şi să ne ajute să depăşim impasul din trecut.
Marek Henryk Migalski
(PL) Doresc să atrag atenţia asupra faptului că săptămâna trecută am fost alarmaţi de situaţia sau de informaţia că primul-ministru Vladimir Putin a cerut Comisiei Europene să achite datoria Ucrainei la Gazprom. În această privinţă, aş vrea să vă întreb dacă a fost primită într-adevăr o astfel de solicitare. Comisia Europeană intenţionează să oblige Uniunea Europeană să plătească această datorie? Dacă răspunsurile la primele două întrebări sunt afirmative, atunci pe ce bază ar acţiona Comisia?
Dnă preşedintă, sper, de asemenea, să remarcaţi ca sunt singurul deputat care nu şi-a folosit tot timpul alocat discursului.
Kyriacos Triantaphyllides
Dnă preşedintă, azi am cerut cuvântul pentru a vă informa cu privire la o chestiune destul de îngrijorătoare care mi-a fost adusă la cunoştinţă în timpul unei vizite la Washington DC în calitate de membru al delegaţiei Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne.
Pe marginea actualelor negocieri transantlantice privind protecţia datelor (SWIFT, PNR), Statele Unite îşi extind dispozitivele de colectare a datelor ale Agenţiei naţionale de securitate pentru a intercepta toate mesajele electronice de pe teritoriul său, precum şi toate mesajele care intră şi ies din ţară.
Cum pot pretinde Statele Unite că respectă dreptul la viaţa privată în condiţiile în care construiesc o imensă agenţie de tras cu urechea - şi cum putem sta cu mâinile în sân fără să facem nimic?
Ţine de responsabilitatea noastră să atragem atenţia asupra acestui abuz grosolan de putere şi a violării drepturilor noastre fundamentale. Sper că vă veţi alătura poziţiei mele de a informa alegătorii noştri şi cetăţenii din ţările noastre despre această situaţie prin declaraţii şi articole de presă.
Nick Griffin
Dnă preşedintă, în ultimele două luni am fost victima regimului laburist din Regatul Unit, fiindu-mi retrasă inclusiv legitimaţia de acces în Camera Comunelor şi refuzată intrarea în instalaţia de prelucrare nucleară de la Sellafield - în ciuda poziţiei mele de membru într-o subcomisie a Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară - şi primind refuzul Biroului de consiliere pentru cetăţeni de a-mi vinde o bază de date de informaţii scoasă la vânzare în mod public pentru toţi ceilalţi deputaţi europeni.
Dnă preşedintă, sunteţi de acord că discriminarea politică nu este doar ilegală, dar reprezintă în acelaşi timp un atac nu doar la adresa mea, ci şi la funcţionalitatea acestui loc şi, cel mai important, la adresa alegătorilor şi a întregului proces democratic?
João Ferreira
(PT) Analiza efectuată de Agenţia Europeană pentru Siguranţă şi Sănătate în Muncă prezintă câteva concluzii îngrijorătoare, afirmând că şomajul generalizat are consecinţe negative asupra siguranţei şi sănătăţii lucrătorilor. Potrivit studiului efectuat pe 27 000 de subiecţi din cele 27 de state membre, 6 din 10 lucrători simt că criza economică şi şomajul în creştere deteriorează condiţiile de muncă. 75 % dintre subiecţi au declarat că înrăutăţirea stării sănătăţii lor este cauzată de munca pe care o desfăşoară. Această informaţie confirmă rezultatele unui studiu Eurostat, conform căruia 27 de milioane de lucrători suferă accidente sau sunt afectaţi de boli profesionale şi 137 de milioane sunt expuşi riscurilor zi de zi. Doar în această săptămână, în urma unui grav un accident de muncă cinci portughezi au murit în Andorra.
Este o situaţie care necesită un răspuns rapid din partea Uniunii Europene şi a statelor membre. Acest răspuns ar trebui să presupună crearea de locuri de muncă bazate pe drepturi, care promovează munca şi lucrătorii şi penalizează angajatorii care reduc măsurile de prevenire şi protecţie a lucrătorilor pentru a-şi spori profiturile.
Preşedinta
A fost o neînţelegere la acordarea microfonului. Ar fi trebuit să-i dau cuvântul dlui Teixeira. Probabil v-am pronunţat numele greşit şi de aici s-a creat confuzia.
Nuno Teixeira
(PT) Comisia Europeană a depus recent un proiect de comunicare privind reforma bugetară, iar referinţele la politica de coeziune cuprinse aici provoacă teamă şi confuzie mai ales în ceea ce priveşte regiunile ultraperiferice.
Este nevoie de o dezbatere urgentă a bugetului comunitar, dar considerăm că după 2013, cadrul financiar ar trebui să se bazeze pe solidaritate şi coeziune teritorială, aspect esenţial pentru regiuni ca Madeira, care se confruntă permanent cu dificultăţi şi care, prin urmare, au nevoie de sprijin permanent.
Intenţia de modifica centrul de greutate al politicii de coeziune de la actuala abordare regională la o abordare bazată pe sectoare cu valoare adăugată este inacceptabilă. O astfel de schimbare ar putea conduce la eliminarea obiectivului 2, de care beneficiază în acest moment aproximativ două treimi din regiunile europene.
Este de neînţeles de ce Comisia intenţionează să treacă de la o alocare regională a fondurilor la una naţională sau chiar europeană, respingând criteriul proximităţii care s-a aflat mereu la baza politicii de coeziune. Este inacceptabil ca apartenenţa de lungă durată a unui stat membru UE să fie o variabilă în formula de calculare a alocării fondurilor structurale, împărţind statele membre în noi şi vechi, articolul 299 alineatul (2) din Tratatul CE devenind astfel lipsit de sens în ceea ce priveşte accesul regiunilor ultraperiferice la fondurile structurale.
Estelle Grelier
(FR) Dnă preşedintă, ca deputat din Normandia, aş dori să atrag atenţia Comisiei şi a Parlamentului asupra propunerilor privind siturile Natura 2000 îndepărtate de coastă, înaintate de curând autorităţilor europene de către autorităţile franceze. Aceste propuneri exclud digul Antifer situat în apropiere de Etretat, dar compensează prin lărgirea perimetrului la 12 mile marine.
Această decizie facilitează instalarea de către Paweo a unui terminal de metan la Antifer şi restricţionează un proiect de construire a unui parc eolian offshore în largul Fécamp, în ciuda sprijinului de care se bucură acest proiect în rândul aleşilor locali, al populaţiei şi chiar al pescarilor. Operatorii locali sprijină propunerea ştiinţifică şi coerentă elaborată pentru regiune. Potrivit acestei propuneri, vor fi 6 mile de zonare de-a lungul întregii coaste, inclusiv Antifer.
Am trei întrebări: cât a progresat Comisia în analiza propunerilor de zonare? Le va susţine chiar dacă sunt în contradicţie cu avizele ştiinţifice şi împotriva activităţilor sociale, economice şi culturale ale regiunii? Şi, având în vedere apropierea reuniunii la nivel înalt de la Copenhaga, poate susţine Europa o decizie care promovează energia pe bază de gaz în detrimentul dezvoltării energiilor regenerabile?
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Dnă preşedintă, doresc să vă atrag atenţia asupra situaţiei sănătăţii din Ucraina. Informaţiile disponibile arată că au fost deja raportate peste un milion de cazuri de gripă, inclusiv câteva zeci de cazuri de infecţie cu virusul AH1N1. Ucraina a solicitat ajutor internaţional, în special pentru vaccinuri, medicamente, dezinfectante, măşti, mănuşi şi materiale de laborator.
Comisia a pus în mişcare un mecanism special pentru ajutor civil, precum şi un centru de monitorizare şi informare pentru a coordona ajutorul acordat Ucrainei de ţările UE. Cum este gândită această coordonare? Ce fel de ajutoare au fost acordate? Cum funcţionează sistemul de monitorizare? Cred că opinia publică ar vrea să primească un răspuns la aceste întrebări.
Kinga Gál
(HU) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, au trecut două decenii de la căderea Zidului Berlinului, eveniment pe care l-am celebrat, şi de la căderea Cortinei de Fier. Cu toate acestea, în aceşti 20 de ani nu au avut loc multe schimbări, după cum vedem în multe dintre ţările care s-au eliberat de comunism, unde nu am reuşit încă să ne debarasăm definitiv de obiceiurile fostului sistem.
În toamna lui 2006, poliţia a nesocotit pe deplin dreptul la întruniri libere pe străzile din Budapesta, precum şi dreptul la un proces corect. Victimele de atunci caută încă în zadar dreptatea şi ocazia de a-şi exercita drepturile. Anul acesta în martie, la Budapesta, celor care au solicitat iar demisia primului ministru li s-a răspuns iar prin arestări şi tratament inuman şi degradant. Încă se mai întâmplă şi azi în Uniunea Europeană ca oamenii să nu aibă dreptul de a-şi folosi propria limbă în ţara în care s-au născut - ca în Slovacia, de exemplu - sau de a-şi exercita drepturile garantate de democraţie, dacă istoria le-a impus statutul de minoritate. Uitaţi-vă şi la România, unde sunt pe cale de a construi o statuie a unui fost general care a dat ordinul de a trage în participanţii la demonstraţii.
José Manuel Fernandes
(PT) Actuala criză economică determină o nesiguranţă a locurilor de muncă. Greutăţile economice determină lucrătorii să accepte, uneori orbeşte, oferte de locuri de muncă care nu respectă legislaţia muncii şi nu se află sub controlul respectării legilor şi a autorităţilor guvernamentale. Din nefericire, am asistat deja în Uniunea Europeană la mai multe cazuri de exploatare a forţei de muncă care adesea ia cu adevărat formele sclaviei, indiferent dacă cei în cauză sunt cetăţeni europeni sau nu. Mai mult, am asistat la un număr neobişnuit de mare de morţi printre lucrătorii emigranţi, inclusiv mulţi dintre compatrioţii mei, mulţi cetăţeni portughezi, chiar dacă angajaţi legal. Aceste accidente s-au întâmplat la locul de muncă şi, mai ales, în sectorul construcţiilor civile.
Invităm, prin urmare, Uniunea Europeană şi organismele sale, precum şi statele membre şi le solicităm să coopereze eficient şi cu determinare pentru a preveni astfel de situaţii.
Sophie Briard Auconie
(FR) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, doresc să trag un semnal de alarmă cu privire la rata scăzută a planificării şi a creditelor de plată ale FEDR, FSE şi Fondului de coeziune.
Suntem foarte departe de a dispune de planificarea a măcar jumătate dintre fondurile disponibile. În ceea ce priveşte plăţile, doar 9,62 % din cele 347 de miliarde de euro alocate politicii regionale au fost plătite şefilor de proiect. Toate ţările sunt, mai mult sau mai puţin, afectate. Spania, Luxemburg şi Suedia trebuie să facă tot ce le stă în putinţă pentru a ajunge din urmă ţările fruntaşe în materie de plată a fondurilor europene, cum ar fi, de exemplu, ţările baltice, Irlanda şi Slovenia.
Politica regională a Uniunii Europene este una dintre cele mai utile politici pentru concetăţenii noştri. Aceasta asigură într-adevăr coeziunea economică, socială şi teritorială prin cofinanţarea unor proiecte concrete şi adesea indispensabile.
De aceea, lansez un apel pentru mobilizarea autorităţilor naţionale de gestiune. În acelaşi timp, consider că este esenţial ca într-o perioadă de criză economică, normele europene să fie adaptate la problemele majore.
Bogusław Sonik
(PL) Dnă preşedinte, azi am sărbătorit cea de-a 20-a aniversare a schimbărilor democratice care au avut locul în Europa Centrală şi de Est. A fost o ceremonie foarte demnă şi adecvată, la care au participat dl Havel şi dl Buzek, iar la Parlamentul European au fost organizate expoziţii. Este normal să fie aşa şi instituţiile europene nu ar trebui să se limiteze la a organiza astfel de evenimente doar o dată la mulţi ani.
Acest lucru ar trebui să fie prezent în istoria noastră - adevărul despre aceste schimbări trebuie să se facă simţit în activităţile noastre educative, care ar trebui să fie iniţiate de către instituţiile europene. Avem nevoie de un manual de istorie comun al acelor vremuri, care să arate cum s-a unit Europa astfel încât copiii să poată avea acces în şcoli la acest adevăr şi această cunoaştere.
Pe de altă parte, pot fi date multe exemple de bani cheltuiţi fără sens. Organizaţia britanică Open Europe declară că au fost cheltuite 7 milioane de euro pentru finanţarea unui blog despre un măgar care a făcut turul Olandei. Este momentul să cheltuim bani mai eficient pentru Europa.
Preşedinta
Doamnelor şi domnilor, mă tem că trebuie să încheiem acum discursurile de un minut, în conformitate cu articolul 150 din Regulamentul de procedură. În conformitate cu articolul 150, acest tip de dezbatere nu poate dura mai mult de 30 de minute. Discursurile au depăşit deja 40 de minute pentru că, din nefericire, mulţi vorbitori nu au reuşit să se încadreze doar într-un minut.
Am încercat să acord prioritate celor care nu au avut ocazia să ia cuvântul la nici una din ultimele două dezbateri şi sper că aţi observat că s-a menţinut un echilibru corect. Mai avem încă patru dezbateri în această seară şi, după cum ştiţi, şedinţa trebuie încheiată cel târziu la miezul nopţii.


Arbeitsplan: siehe Protokoll
Jean-Pierre Audy
(FR) Herr Präsident, ich möchte mich zu Artikel 16 des Vertrags über die Europäische Union äußern. In dieser Woche wurde auf Initiative des französischen Staatsoberhauptes, Nicolas Sarkozy, der dadurch seinen starken Gemeinschaftsgeist gezeigt hat, ein Vorschlag für eine außerordentlichen Tagung des Europäischen Rates vorgebracht, die diesen Freitag stattfinden sollte.
Unter gewöhnlichen Umständen ist der Rat Allgemeine Angelegenheiten, gemäß den Verträgen, für die Vorbereitung der Tagungen des Europäischen Rates verantwortlich. Allerdings habe ich auf der Tagesordnung für diese Woche kein Treffen des Rates Allgemeine Angelegenheiten zur Vorbereitung dieser außerordentlichen Tagung des Europäischen Rates gesehen. Ich finde, dass in einer Zeit, in der schwerwiegende demokratische Änderungen stattfinden, die europäischen Bürgerinnen und Bürger mit ihren Staatsoberhäuptern in die Entscheidungen eingebunden sein sollten, die Europa im Zusammenhang mit diesen wichtigen Anliegen trifft.
Der Präsident
Ich danke Ihnen für Ihre Bemerkung. Ich werde Ihnen eine schriftliche Antwort zukommen lassen.


Darbų programa
Pirmininkas
Buvo išdalytas galutinis 2010 m. kovo 4 d., ketvirtadienio, Pirmininkų sueigos pagal Darbo tvarkos taisyklių 137 straipsnį parengtas plenarinių posėdžių darbotvarkės projektas. Pasiūlyti šie pakeitimai:
Pirmadienis:
Pakeitimų nepasiūlyta.
Antradienis:
Pakeitimų nepasiūlyta.
Trečiadienis:
Žaliųjų frakcija / Europos laisvasis aljansas ir Europos vieningųjų kairiųjų jungtinfrakcija / Šiaurės šalių žalieji kairieji pateikprašymą įrašyti į darbotvarkę Komisijos pareiškimą dėl genetiškai modifikuotų bulvių "Amflora".
Rebecca Harms
(DE) Pone pirmininke, ponios ir ponai, dar kartą dėl įvairių priežasčių pateikėme prašymą įtraukti į darbotvarkę klausimą dėl leidimo auginti genetiškai modifikuotas bulves "Amflora". Mano nuomone, leidimų genetiškai modifikuotiems organizmams išdavimą pavedus Komisijos nariui, atsakingam už sveikatos apsaugą, piliečiai manė, kad dabar leidimai tokiems GMO bus nagrinėjami rūpestingiau. Atsitiko priešingai. Manau, kad tai, jog vos Komisijai pradėjus eiti pareigas Komisijos narys, atsakingas už sveikatos apsaugą, svarstydamas leidimo modifikuotoms bulvėms klausimą atvirai ignoravo Pasaulio sveikatos organizacijos susirūpinimą, yra skandalinga.
Be to, praeitos kadencijos metu tarp Tarybos ir Komisijos vis kildavo didelių nesutarimų dėl leidimų išdavimo procedūros, nes daugelis valstybių narių nepritarleidimų išdavimo forsavimui, kurį skatino ir pats Komisijos Pirmininkas J. M. Barroso. Buvo susitarta sukurti kitą, apdairią leidimų išdavimo procedūrą. Ir kurgi ta procedūra? Kadangi dauguma piliečių yra nusiteikę prieš šiuos genetiškai modifikuotus organizmus, privalome šią savaitę surengti diskusijas dėl šio leidimo ir agresyvios kampanijos, kuri tikriausiai mūsų laukia ateityje.
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Norėčiau paprašyti vardinio balsavimo šiuo klausimu.
Francesco Enrico Speroni
(IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, nepaisant galimų atskirų narių ar frakcijų vertinimų, manau, būtų tikslinga pateikti savo nuomonę tokiu svarbiu klausimu. Dažnai svarstome problemas, kurios, nors ir svarbios, yra labai menkai susijusios su Europos Sąjunga. Šis klausimas liečia mus ir mūsų rinkėjus ir todėl, manau, turėtume įtraukti jį į darbotvarkę.
Martin Schulz
(DE) Pone pirmininke, pritariu mano kolegės R. Harms išreikštam susirūpinimui, be to, daugelyje valstybių narių vyksta labai karštos diskusijos šiuo klausimu. Dėl to jau praeitą savaitę Pirmininkų sueigoje pasakiau tai, ką norėčiau pakartoti ir dabar: netikslinga šiuo metu rengti skubotų diskusijų nesvarstant rezoliucijos, kurios tokiu atveju trūks.
Būtų daug prasmingiau pavesti kompetentingam komitetui paskirti pranešėją, kuris išnagrinėtų leidimų išdavimo procedūros eigą, taip pat ir jos technines sąlygas.
Komisijos leidimui gauti prireikaštuonerių metų. Šis klausimas buvo svarstomas aštuonerius metus. Komisija priėmsprendimą remdamasi Europos teisės aktais, pagal kuriuos reikalaujama daugumos sprendimo. Dabar turime apsvarstyti klausimą, ar tokios svarbos sprendimui neturėtų būti taikoma Parlamento teisjį atmesti ir ar, galų gale, yra galimybė, kad Parlamentas panaikins tokį plataus užmojo sprendimą.
Dėl šios priežasties turėtų būti paskirtas pranešėjas, kuris patikrintų mechanizmus ir, jei reikia, pateiktų pranešimą, kurio tikslas būtų pasiekti teisinę Parlamento balsų daugumą, kuri įpareigotų Komisiją, remiantis mūsų tarpinstituciniu susitarimu, per metus pateikti teisės akto pasiūlymą. Manau, tai būtų kur kas naudingiau nei tokios skubotos diskusijos.
(Pirmininkas nutraukkalbėtoją)
Pirmininkas
Prašyčiau laikytis taisyklių. Pagal Darbo tvarkos taisykles tai - vienos minutės pareiškimai, be to, ši nuostata taikoma ir prašymą paremiantiems, ir jį atmetantiems pareiškimams. Prašau nekalbėti ilgiau, nes tai griauna darbotvarkę ir prieštarauja Darbo tvarkos taisyklėms. Prašau tai atsiminti.
Gavau Europos vieningųjų kairiųjų jungtinės frakcijos / Šiaurės šalių žaliųjų kairiųjų, taip pat ir R. Harms prašymą dėl vardinio balsavimo. Dabar balsuosime.
(Parlamentas atmetprašymą)
(Darbų programa patvirtinta)


Ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības jautājums ir ziņojums, ko Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā iesniedza M. I. Csibi par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem (pārstrādāta redakcija) - C6-0277/2008 -.
Magor Imre Csibi
referents. - Priekšsēdētāja kungs, vēlos pateikties ēnu referentiem par viņu sadarbību, panākot kompromisa vienošanos ar Padomi saistībā ar ekodizaina direktīvas pārstrādāto redakciju.
Tas bija izaicinājumiem piesātināts process, galvenokārt pārstrādāšanas procesa ierobežojošās dabas dēļ. Tiesību aktu priekšlikums, kura gadījumā Parlaments praktiski neko nedrīkst grozīt, nav piemērots pamats koplēmumam. Mēs vairs neesam institūcija, kurai atļauts sniegt tikai piekrišanu, un šis nav veids, kādā Parlaments vēlas nākotnē strādāt pie pārskatīšanas.
Tomēr esmu iepriecināts, ka, neskatoties uz šīm problēmām, mums izdevās panākt kompromisu, kas atbilst Komisijas priekšlikuma pamatprincipiem, piemēram, ar enerģiju saistīto ražojumu darbības jomas paplašināšanu, kā arī sniedz lielāku skaidrību un uzsvaru uz visiem ar vidi saistītajiem parametriem.
Tādējādi kompromisa tekstā ir uzlabota "ražojumu, kas saistīti ar enerģiju” definīcija, paskaidrojot, kuriem izstrādājumiem var piemērot īstenošanas pasākumus, piemēram, logus izolējošiem materiāliem vai atsevišķiem ūdeni patērējošiem izstrādājumiem, piemēram, dušas galvām vai krāniem. Un es uzstāju uz faktu, ka šie piemēri nenozīmē, ka direktīva piemērojas šiem izstrādājumiem automātiski.
Sākotnēji tiem veiks īpašu ietekmes novērtējumu, un īstenošanas pasākumus attīstīs tikai tiem izstrādājumiem, kuriem ir būtiska ietekme uz vidi, kuriem ir ievērojams potenciāls uzlabojumiem un kuriem nav piemēroti citi tiesību akti, kas spēj tos pašus mērķus panākt vēl ātrāk un ar zemākām izmaksām.
Turklāt kompromiss paredz īstenošanas pasākumu sagatavošanai izmantojamās metodoloģijas novērtējumu, lai labāk īstenotu efektīvu resursu izmantošanu un aprites cikla pieeju. Laikā, kad samazinās dabas resursi, mums ir jātiecas panākt ne tikai energoefektivitāti, bet arī uzlabot resursu izmantošanu kopumā. Vēl mums ir jācenšas samazināt mūsu izstrādājumu ietekmi uz vidi ne tikai tad, kad tos izmantojam, bet visa aprites cikla laikā, sākot no izejmateriāla izvēles līdz ražošanai, iepakošanai, lietošanai un kalpošanas termiņa beigām.
Pat ja tagad direktīvas darbības joma skar tikai ar enerģiju saistītus izstrādājumus, mums ir jābūt gataviem, ka tā nākotnē paplašināsies, ietverot citus vēl produktus. Gan Vides komiteja, gan arī Rūpniecības komiteja ir pieprasījušas skaidru apņemšanos pēc pārskatīšanas 2012. gadā paplašināt direktīvas darbības jomu, lai tā ietvertu ne tikai ar enerģiju saistītus izstrādājumus.
Atbildot uz šo prasību, Komisija apņēmās, ja nepieciešams, pieņemt pašreizējo metodoloģiju, ņemot vērā, ka nākotnē darbības joma paplašināsies, ietverot visus izstrādājumus. Tomēr mēs nesaņēmām skaidru apņemšanos saistībā ar direktīvas darbības jomas paplašināšanu pēc pārskatīšanas 2012. gadā. Es būtu vēlējies, lai Komisijai ir skaidrāka un vizionārāka pieeja, īpaši ņemot vērā, ka šobrīd mums ir pieejami visi instrumenti un šī bija labākā iespēja, ko konstatēja ietekmes novērtējumā. Šajā sakarā, man šķiet, ka mēs palaidām garam iespēju paveikt vairāk vides labā, pieļaujot mazāk birokrātijas.
Vēl būs pārskatīšana 2012. gadā. Mēs pavisam noteikti nestrīdēsimies par faktu, ka mums nepieciešams manīt mūsu patēriņa un ražošanas ieradumus, pārejot uz videi draudzīgākiem ražojumiem. Pārmaiņas ir nepieciešamas, tomēr tās ir iespējamas arī bez uzņēmumu un mājsaimniecību pārslogošanas.
Veidojot ekonomiku ar zemu oglekļa emisiju un efektīvu resursu izmantošanu, mēs varam sniegt jaunu impulsu konkurētspējai. Ekodizaina direktīva ir ievērojama iespēja rūpniecībai, lai veidotu konkurētspējīgākus uzņēmumus, kas pamatā izmanto videi draudzīgas tehnoloģijas. Tā rada vienlīdzīgus spēles noteikumus visā Eiropā, samazinot birokrātijas un ražošanas izmaksas. Vēl tā nodrošina rūpniecībai elastību, jo pašregulējošus pasākumus var uzskatīt par reglamentējošo īstenošanas pasākumu alternatīvu.
Pēdējais, bet ne mazāk svarīgais aspekts ir, ka tika veiktas konsultācijas ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un tās tika piesaistītas īstenošanas pasākumu definēšanā un pārskatīšanā un pašregulēšanās pasākumu novērtēšanā. No konsultācijām ar ieinteresētajām personām es sapratu, ka perspektīvi domājoši uzņēmumi negaida uz regulām, lai varētu tās atbilstoši īstenot, bet gan īsteno proaktīvus pasākumus. Daži uzņēmumi dara to aiz altruisma, taču nedara to tādēļ, ka ekoloģiskā domāšana ir laba biznesam.
Tomēr mums ir nepieciešams dot rūpniecībai pareizos signālus. Kaut arī manu redzējumu par ekodizaina direktīvas nosacījumu paplašināšanu, ietverot visus izstrādājumus, neatbalsta visi mani kolēģi, esmu pilnībā pārliecināts, ka vides degradāciju ir iespējams apturēt tikai, ja pāriesim uz videi draudzīgākiem ražojumiem.
Vairāk kā 80 % no visas izstrādājumu izraisītās ietekmes uz vidi rodas tieši dizaina veidošanas procesā. Uzlabots izstrādājumu dizains palīdzētu izvairīties no atkritumiem un nodrošinātu patērētājus ar efektīvākiem, drošākiem un ilgāk kalpojošiem produktiem.
Ekodizaina direktīvas nosacījumu piemērošanas jomas paplašināšana attiecībā uz ar enerģiju saistītiem izstrādājumiem ir pirmais solis pretī vēl ambiciozākai pieejai un ilgtspējīgu produktu politikai ES līmenī.
Dažkārt pat pavisam mazi darbi spēj sekmēt lielus sasniegumus. Es ceru, ka apstiprināsiet šo kompromisa vienošanos, kas kalpo par soli uz priekšu, un turpināsiet izdarīt spiedienu, lai uzlabotu visu vides uzlabošanas potenciālu un sekmētu videi draudzīgu produktu dizainu.
Günter Verheugen
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, godātie kolēģi, es vēlētos iesākumā pateikties referentam Csibi kungam par izcilo darbu, kas paveikts saistībā ar šo priekšlikumu, un vēlos paust, cik iepriecināts esmu, ka, pateicoties viņa darbam, vienošanās ir panākta pirmajā lasījumā.
Priekšlikuma saturs ir no pragmatiski juridiskā viedokļa ierobežots. Pamatā tas sastāv no ierosinājuma paplašināt ekodizaina direktīvas darbības jomu, lai to varētu piemērot ne tikai enerģiju patērējošajiem ražojumiem, bet arī visiem ar enerģiju saistītajiem izstrādājumiem. Tomēr no politiskā skatupunkta šie grozījumi ir ļoti būtiski. Tie atspoguļo būtisku soli pretī trešajai industriālajai revolūcijai Eiropā, pretī pārejai no Eiropas valstu ekonomikām uz valstu ekonomikām ar zemām oglekļa emisijām.
Man ir savs priekšstats par to, kādi nākotnē izskatīsies Eiropas izstrādājumi. Eiropas izstrādājumi nākotnē, kuriem būs uzlīme "Ražots Eiropā”, būs paši inovatīvākie, drošākie un enerģiju un resursus taupošākie izstrādājumi visā pasaulē. Es esmu pārliecināts, ka, Eiropas vadošajai lomai energoefektivitātes un saimnieciskas resursu izmantošanas jomā, labumu gūs ne tikai vide, bet uzlabosies arī nodarbinātības rādītāji. Neskatoties uz krīzi, videi draudzīgi produkti un videi draudzīgi procesi šobrīd piedzīvo ekonomisku uzplaukumu, un ir paredzams, ka tā tas turpināsies.
Manuprāt, šī direktīva ir labs integrētas produktu politikas piemērs. Tā jau ir pierādījusi savu vērtību, un mēs varam redzēt labus rezultātus enerģiju patērējošo izstrādājumu jomā. Direktīva nodrošina sistēmu ekodizaina nosacījumu noteikšanai, kuros ņemta vērā izstrādājuma faktiskā ietekme uz vidi visa aprites cikla laikā. Kā jau Csibi kungs norādīja, direktīva paver ceļu brīvprātīgām rūpniecības iniciatīvām. Tā ierobežo oficiāli specificētus nosacījumus produktiem, ar kuriem iespējams ievērojami īstenot taupīšanas potenciālu ekonomiski ilgtspējīgā veidā.
Pašreiz spēkā esošā direktīva jau sniedz ievērojamu ieguldījumu Eiropas samazināšanas mērķu sasniegšanā, atceļot elektriskās spuldzes, boilerus un virkni citus energoneefektīvus plaša patēriņa produktus. Paplašinot direktīvas darbības jomu, lai ietvertu visus ar enerģiju saistītus izstrādājumus, paver ievērojamu potenciālu turpmākajai enerģijas patēriņa samazināšanai un tādējādi arī oglekļa emisiju samazināšanai.
Rezumējot, tagad visi izstrādājumi, kas saistīti ar enerģijas patēriņu, ietilpst direktīvas piemērošanas jomā. Tādēļ tā attiecas arī uz tiem produktiem, kas to lietošanas laikā netieši patērē enerģiju, taču to ietekme uz enerģijas patēriņu ir netieša. Tagad, piemēram, var noteikt nosacījumus izstrādājumiem, kas izmanto ūdeni, un logiem. Lūk viens piemērs: tikai palielinot logu ar dubultiem stikliem īpatsvaru, varētu līdz 2020. gadam panākt ievērojamu enerģijas ietaupījumu par papildus 30 %. Tas pielīdzināms ietaupījumam 55 000 gigavatstundu apmērā, kas savukārt nozīmē oglekļa ietaupījumu 27 megatonnu apmērā vai salīdzināms ar divu vai trīs atomelektrostaciju jaudu. Tas pierāda, cik lielu ietekmi sevī slēpj šādu pārmaiņu acīmredzamais nekaitīgums.
Komisija plāno turpināt uzsākto darbu saistībā ar aptuveni 25 īstenošanas pasākumiem ekodizaina direktīvai, kas bija norādīti darba plānā laikposmam no 2009. līdz 2011. gadam. Papildus tam pēc konsultācijas ar Ekodizaina apspriežu forumu atbilstoši direktīvas 16. pantam, tā noteiks, kurus produktus ir jāiekļauj otrajā darba plānā līdz 2011. gada 21. oktobrim.
Līdz 2012. gadam Komisija saskaņā ar 21. pantu arī pārskatīs, vai būtu atbilstoši paplašināt direktīvas piemērošanas jomu, ietverot ar enerģijas patēriņu nesaistītus produktus, bet kas var ietekmēt resursu saglabāšanu.
Kā jau atrunāts sarunās, kuru rezultātā vienošanos panāca pirmajā lasījumā, Komisija izdos paziņojumu. Parlamentam ir zināms šis paziņojums. Pēc sēdes tas to nodos birojam.
Ņemot vērā priekšlikuma ātro pieņemšanu pirmajā lasījumā, Komisijai tagad ir iespējams īstenot tās ilgtspējīgo rūpniecības politiku un nekavējoties ķerties pie darba saistībā ar nākamajiem īpašajiem pasākumiem enerģijas taupīšanas un oglekļa emisiju samazināšanas vajadzībām.
Ļaujiet man nobeigumā atzīmēt, ka sarunu gaitu paātrināja ciešā sadarbība starp Parlamentu, Padomi un Komisiju. Esmu ļoti iepriecināts, ka varu teikt, ka Komisija ir pārliecināta, ka var atbalstīt visus referenta Csibi kunga iesniegtos grozījumus. Paldies!
Anders Wijkman
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties referentam Csibi kungam.
Manuprāt, mūsu kopīgo centienu rezultāti ekodizaina direktīvas pārskatīšanā lielā mērā ir neizmantota iespēja. Protams, ir labi paplašināt darbības jomu no enerģiju patērējošiem izstrādājumiem līdz ar enerģiju saistītiem izstrādājumiem. Taču kādēļ apstāties pie šī punkta? Problēmas, ar ko saskaramies saistībā ar resursiem, skar ne tikai enerģiju. Komisāra kungam būtu tas jāzina.
Problēma ir vispārējais spiediens uz ekosistēmu un dabas resursu bāze. Daudzi zinātniskie ziņojumi satur pierādījumus, tajā skaitā mūsu tematiskā dabas resursu stratēģija. Ir aprēķināts, ka divas trešdaļās no lielākajām pasaules ekosistēmām ir pārtērētas, un mēs izsmeļam mūsu dabas kapitālu. Šī problēma aizvien saasinās, jo pieaug ekonomikas un iedzīvotāju skaits. Fakts ir, ka pašreizējais izaugsmes modelis un koncepcija nav ilgtspējīgi. Kurš gan cits, ja ne Eiropas Savienība varētu palīdzēt pārveidot šo konceptu par ilgtspējīgāku?
Manuprāt, ekodizaina direktīva paver ceļu virzībai uz priekšu. Līdzīgi kā energoefektivitātes jomā mēs varētu izveidot standartus un tiesību normas par izejmateriāliem, produktu dizaina veidošanu, sekmēt otrreizējo pārstrādi un atkārtotu izmantošanu un palielināt resursu izmantošanas efektivitāti. Labāk ātrāk, nekā vēlāk, jo mums būs jārisina jautājums par resursu efektivitāti. Esmu redzējis Komisijas priekšlikumu projektus, kas saturēja jautājumus par resursu efektivitāti, un man nav saprotams, kādēļ šie priekšlikumi nav apstiprināti.
Pasakiet man, kurā vēl jomā ES tiesību aktos ir resursu efektivitāti sekmējoši pasākumi? Mums ir nepieciešamas politiku sistēmas, kas visaptveroši sekmē efektīvu resursu izmantošanu, mudina uzņēmumus izmēģināt jaunus uzņēmējdarbības modeļus, piemēram, funkcionālu domāšanu, piedāvājot pakalpojumus, nevis produktus, un kuru ietvaros ienākumus gūst, pateicoties pakalpojumu kvalitātei, nevis tikai palielinot tirdzniecības apjomus.
Kā jau norādīju, direktīva varēja ietvert visu minēto. Es paredzu, ka pēc dažiem gadiem mēs nožēlosim to, ka šodien nebijām proaktīvāki. Kā jau teicu, tā ir neizmantota iespēja.
Dorette Corbey
PSE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, iesākumā es vēlētos pateikties referentam. Es apbrīnoju un augsti vērtēju viņa nodošanos un apņemšanos, un es arī ļoti novērtēju viņa ātro rīcību. Ciktāl tas skar mani, viss varēja notikt mazliet ātrāk, un ir ļoti žēl, ka viņa darbu tik ievērojami aizkavēja.
Eiropa šobrīd cīnās ar ekonomisko krīzi, bet patiesībā mēs visi jau vairākus gadus cīnāmies ar inovāciju trūkumu. Citi kontinenti bieži vien ir inovatīvāki par Eiropas Savienību. ASV ir tādas, jo iegulda daudz vairāk naudas pētījumos un attīstībā - gan no valsts, gan arī no privātā sektora. Japāna ir ļoti inovatīva valsts, daļēji tās "līdera” pieejas dēļ. Mūsu ekodizaina direktīvas mērķis ir inovācijas. Tas ir labi gan videi, gan ekonomikai. "Ražots Eiropā” patiešām vajadzētu simbolizēt videi visdraudzīgākos produktus.
Inovācijas ir jārealizē dažādos virzienos: zemāks enerģijas patēriņš, mazāks ražošanas un patēriņa radīts piesārņojums, labāka dabas resursu apsaimniekošana un uzmanības pievēršana atkārtotai izmantošanai vai otrreizējai produktu pārstrādei, kad beidzies to kalpošanas laiks. Jautājums par enerģiju patērējošajiem izstrādājumiem nav vienkāršs, tāpat arī jautājums par ar enerģiju saistītajiem izstrādājumiem, un es pilnībā piekrītu referentam, ka patiesībā direktīva būtu jāpiemēro visiem izstrādājumiem.
Citiem vārdiem sakot, resursi ir būtiski. Ja pēc divdesmit gadiem Zemes iedzīvotāju skaits sasniegs gandrīz deviņus miljardus un viņi visi velēsies sapratīgu labklājības līmeni, tad ir būtiski labi un taupīgi apsaimniekot dabas resursus. Pastāv iedvesmojošas koncepcijas, piemēram, Michael Braungart iesniegtā "no sākuma līdz beigām” koncepcija, kas satur radikālas idejas pilnīga materiālu atkārtotai izmantošanai.
Šodien būtiskākais jautājums ir: vai ekodizaina direktīva patiešām darbojas? Labākais, zināmais piemērs saistībā ar ekodizaina direktīvu ir kvēlspuldžu aizliegums, kas ir nepopulārs, bet ļoti pozitīvs lēmums. Diemžēl joprojām pastāv neskaidrības saistībā ar gaismas diožu spuldžu energoefektivitāti, jo tās šķiet tomēr ir mazāk izdevīgas, nekā propagandē ražotāji.
Vēl viens nožēlojams ekodizaina direktīvas piemērs ir enerģijas patēriņa marķējums. Šobrīd pastāv AA, A+, A20, A40, un drīz vien visiem produktiem būs kāda A kategorija. Tajā pat laikā pilnībā nav skaidrs, ko tas nozīmē, kas nav labs ekodizaina piemērs.
Dārgie kolēģi, šī pārskatītā redakcija diemžēl nevar atrisināt visu. Mēs esam iestrēguši paši savās procedūrās un nolīgumos, un šī patiešām ir neizmantota iespēja. Ceru, ka novērtējums sniegs iespēju uzlabojumiem. Ir būtiski, lai ekodizaina direktīva pēc iespējas drīzāk tiktu pilnībā novērtēta. Vai tā patiešām sekmē tās inovācijas, pēc kurām tiecamies? Vai tā ierindo Eiropas Savienību un Eiropas ražotājus tirgus līdera pozīcijās? Vai tā sekmē enerģijas taupīšanu? Vai tā palīdz samazināt atkritumu daudzumu un dabas resursu patēriņu? Un pats galvenais: vai šo ietekmi var izvērst plašāk, ietverot izstrādājumus, kas nav saistīti ar enerģiju, un visus izstrādājumus?
Holger Krahmer
ALDE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār G. Verheugen, dāmas un kungi, man ir daži brīdinājumi sakāmi saistībā ar šo kompromisu, ko panāca ļoti ātri, patiesībā pārsteidzoši ātri.
Mēs tik dedzīgi virzījāmies uz priekšu, ka varējām pieņemt šo direktīvu praktiski jau šovakar, nenoturot debates. Tam ir jābūt vienam no iemesliem, kādēļ tik maz deputātu gatavojas uzstāties. Es vēlos brīdināt, ka plānojam paplašināt šīs direktīvas darbības jomu brīdī, kad mums ir visai maz informācijas par direktīvas līdzšinējo īstenošanu. Vēl es vēlos visiem atgādināt, ka Parlamentā mēs debatējām par darbības jomu, un Parlaments vēlējās to paplašināt, ietverot visus izstrādājumus. Es uzskatu, ka tas būtu nepareizais ceļš. Tas nav pieņemami vai lietderīgi pakļaut visus ES ražotos izstrādājumus atbilstības vides prasībām vērtējumam, un ir ļoti žēl - vismaz, ciktāl man redzams - ka šis priekšlikums ir iekļauts tekstā kā iespēja 2012. gadam.
Vēlos brīdināt, ka mums ir jāpasargā sevi no tā, ka Eiropas Komisija kļūst par produktu plānošanas iestādi. Politiķi un administratīvās amatpersonas nezina, kā labāk ražot produktus un ko inženieris, iespējams, varētu darīt labāk, tajā skaitā arī pēc finanšu un ekonomiskās krīzes ietvaros gūtās pieredzes. Nobeigumā vēlos arī visiem atgādināt, ka šo tiesību aktu izstrādājumu jomā pieaugošā sarežģītība apgrūtinās mazos un vidējos uzņēmumus. Šie uzņēmumi nespēs īstenot daudzas no šīm prasībām, un tas, ko darām šodien, uzliks tiem papildu slogu, tās būs praktiskās sekas, kuras, man šķiet, mēs neesam pietiekami apdomājuši.
Satu Hassi
Verts/ALE grupas vārdā. - (FI) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, izsaku dziļu pateicību referentam Csibi kungam par izcilo darbu.
Ekodizaina direktīva nav viens no tiem jautājumiem, par ko satrauktos plašsaziņas līdzekļi vai sabiedrība kopumā, taču patiesībā tā ir ļoti būtiska, kaut arī es piekrītu Wijkman kunga viedoklim, ka perspektīvu nepieciešams paplašināt, lai ietvertu efektīvu resursu izmantošanu kopumā.
Visi pētījumi, kuros veica klimata aizsardzības izmaksas, liecina par to, ka visātrāk samazināt emisijas un vislētāk iespējams, ietaupot enerģiju. Ja noteiksim energoefektivitātes nosacījumus iekārtām un izstrādājumiem, mēs ievērojami ietaupīsim enerģiju, bez nepieciešamības radīt sabiedrībai liekas papildu neērtības.
Ir aprēķināts, ka ēkas veido 36 % no siltumnīcefekta gāzu emisijām ES. Saskaņā ar ziņojumiem, ko visi esam redzējuši, ēku energoefektivitātes uzlabošana ir viens no ekonomiskākajiem veidiem, kā aizsargāt klimatu. Tagad mēs paplašinām ekodizaina direktīvas darbības jomu, nosakām energoefektivitātes prasības, piemēram, logiem un sienām, un ēku izolācijas elementiem. Tas ir tikai pareizi, un, es domāju, ka tas ir izcili, ka mēs neesam pieļāvuši, ka ķīmijas rūpniecības aģitētāji rada šķēršļus šim ļoti vajadzīgajam lēmumam. Šī direktīva mums lielā mērā palīdzēs sasniegt mērķi ietaupīt enerģiju par 20 %.
Vēl viens būtisks līdzeklis, kas atrodas mūsu rīcībā, ir enerģijas patēriņa marķējums uz iekārtām. Tā ir patoloģiska muļķība, ka Komisijai vajadzētu atcelt A līdz G kategoriju, kas līdz šim ir tik labi darbojušās, ko patērētāji ir labi apguvuši un kas ir kalpojušas par paraugu citur pasaulē. Esmu iepriecināts, ka Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja šonedēļ pieņēma stingru nostāju, lemjot par labu A līdz G kategorijas saglabāšanai un atjauninot to kritērijus atbilstoši tehnoloģiju attīstībai. Es ceru, ka Komisija beidzot pievērsīs uzmanību Parlamenta stingrajam un skaidrajam viedoklim.
Günter Verheugen
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - (DE) Godātie kolēģi, šo debašu diskusijas nav saistītas ar energoefektivitāti. Domāju, ka visi piekritīs, ka Komisijas priekšlikums palīdzēs spert lielu soli energoefektivitātes palielināšanas, enerģijas ietaupīšanas un siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas virzienā. Tieši tam ir paredzēts šis priekšlikums. Šis priekšlikums ir saistīts ar mūsu klimata un enerģētikas politiku. Esmu mazliet pārsteigts par plašo kritiku, ko tikko dzirdēju. Man šķita, ka šodien ļoti skaidri izteicos, ka integrētajā produktu politikā, ko īsteno Komisija, energoefektivitāti un resursu saglabāšanu uzskata par neatdalāmi saistītām jomām. Šajā sakarā resursu saglabāšanai ir absolūti vitāli būtiska loma iesniegtajā priekšlikumā, kas ir pats par sevi saprotams. Šķiet, ka šis fakts nav pamanīts.
Vai atļausiet man arī norādīt, ka saistībā ar īstenošanas pasākumiem direktīvas 1. pielikums jau satur visus videi būtiskās atbilstošās izstrādājuma visa aprites cikla īpašības - tādējādi ietverot drīzāk resursu efektivitāti, nevis vienkārši energoefektivitāti - un ka Komisija šos faktorus ņem vērā, kad ar īpaši izveidotas metodoloģijas palīdzību nosaka, kuri ekodizaina parametri ir jāreglamentē īstenošanas pasākumos enerģiju patērējošo izstrādājumu ekodizainā. Saistībā ar īpašajiem īstenošanas pasākumiem panākumu atslēga pavisam noteikti ir jautājums par resursu efektivitāti.
Tomēr atļaujiet man vispārēji piebilst par politiku šajā jautājumā. Es uzskatu, ka šo jauno produktu politiku, kura ievērojami ietekmēs patērētāju uzvedību, rūpniecisko ražošanu visā mūsu ekonomikas kultūrā, nebūs iespējams īstenot vienā piegājienā, to ir jāpanāk pakāpeniski. Papildus tam vienmēr ir lietderīgi noteikt ar likumu noteikumus, ja ir vismaz minimāla pieredze, taču mums šobrīd ir nepietiekama pieredze saistībā ar plaša patēriņa preču resursu efektivitātes standartu. Tomēr mēs esam skaidri noteikuši virzienu, kurp dodamies, un esmu diezgan pārliecināts, ka nākamreiz, kad izskatīsim direktīvu, uzsvars vairs netiks likts uz energoefektivitāti, bet gan drīzāk resursu saglabāšanu.
Es būtu pateicīgs jums visiem, ja pašreizējā situācijā mēs šoreiz rīkotos saprātīgi un kopīgi apzinātu, kas ir patiešām būtisks un ilgtspējīgs ieguldījums enerģijas patēriņa samazināšanā un kas tādējādi sekmētu mūsu mērķa sasniegšanu, padarot Eiropu par pasaules līderi energoefektivitātes un oglekļa emisiju samazināšanas jomā.
M. I. Csibi ziņojums
Komisija paziņo, ka ierosinātās Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas, ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem, darbības jomas paplašināšanas pieņemšana neietekmēs pašreiz izveidotās darba programmas īstenošanu.
Turklāt Komisija atbilstoši ņems vērā pieredzi, kas iegūta direktīvas ietvaros, sastādot darba programmu un ierosinot jaunus īstenošanas pasākumus direktīvas pārskatīšanas ietvaros. Saskaņā ar direktīvas 15. panta 2. punkta c) apakšpunktu un labāka regulējuma principiem Komisija īpaši tieksies nodrošināt, lai panāktu ES tiesību aktos par produktiem vispārēju konsekvenci.
Papildus tam Komisija, izvērtējot direct;ivas darbības jomas paplašināšanu, lai ietvertu ar enerģiju nesaistītus izstrādājumus atbilstoši 21. pantam, ņem vērā vajadzību pieņemt metodoloģiju šādiem produktiem būtisku vides parametru konstatēšanai un piemērošanai.
Magor Imre Csibi
referents. - Priekšsēdētāja kungs, kompromisi nekad nav viegli, un šodienas debates pierādīja, ka mums ir dažādi viedokļi, tomēr arī vidusceļu nav viegli atrast starp Eiropas Parlamenta progresivitāti un ģenerāldirektorātu un Padomes reālismu.
Taču es vēlētos no sirds pateikties kolēģiem no ģenerāldirektorātiem par viņu elastību. Vēl es vēlos pateikties komisāram G. Verheugen par atbalstu un labajiem vārdiem, un ēnu referentiem, kas palīdzēja man šajā likumdošanas procesā.
Vērtējot no sava skatupunkta, mans viedoklis ir, ka esam guvuši panākumus, atrodot šajā priekšlikumā vidusceļu un rodot veidu, kā strādāt ar paketi, kas nepārslogos Eiropas rūpniecību un arī palīdzēs mums sasniegt Eiropas rūpniecībā lielāku energoefektivitāti un resursu efektivitāti.
Taču vēlos atkārtot atsevišķus aspektus, ko minēja mans kolēģis Krahmer kungs, un paust savu cerību, ka priekšlikuma īstenošana būs tikpat ātra kā mūsu likumdošanas darbs.
Tas nozīmē, ka es vēlētos redzēt ātru īstenošanu, ātrus rezultātus un rezultātus, kas primāri kalpo Eiropas iedzīvotāju interesēm un tikai pēc tam Eiropas rūpniecības interesēm.
Priekšsēdētājs
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks rīt plkst. 12.00 pēcpusdienā.
Rakstiski paziņojumi (Reglamenta 142. pants)
Rovana Plumb
Pašreizējā finanšu krīze tikai palīdz nostiprināt ES atbildību par tās saistību izpildi enerģētikas un vides aizsardzības jomā. Ir jāveic daudzi pasākumi (piemēram, ekodizaina jomā), lai preču patēriņš un ražošana Eiropā kļūtu ilgtspējīgāka, neradot papildu izmaksas uzņēmumiem un pilsoņiem.
Ekodizains attiecas uz ražojuma dzīves cikla pirmo posmu. Jaunās koncepcijas mērķis ir mazināt ražojumu un ražošanas procesa radīto ietekmi uz vidi. Ražojuma projektēšanas posmā var veikt aprēķinus attiecībā uz aptuveni 80 % no ražojuma radītās ietekmes uz vidi un izmaksām, kas rodas tā dzīves cikla laikā. Tādu zināšanu apkopošana un izplatīšana, ko gūst ražotāji, īstenojot ekodizaina pasākumus, ir viens no būtiskākajiem Ekodizaina direktīvas reformas ieguvumiem.
Patērētāju informēšanai par energoefektivitātes jautājumiem un resursiem ir jākļūst par būtisku ražotāja pieņemto lēmumu elementu. Energoefektivitātes uzlabošana ir ātrākais un lētākais veids siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai. Lai nodrošinātu lielāku pārredzamību patērētājiem, nozares pārstāvjiem un atbildīgajām iestādēm un veicinātu savlaicīgu datu apkopošanu patērētāju un MVU vajadzībām, ir jāizveido pieejama datu bāze.
Es atbalstu Komisijai iesniegto aicinājumu izveidot publisku ekodizaina tiešsaistes datu bāzi.


Turno de votaciones
El Presidente
De conformidad con el orden del día, se procede al Turno de votaciones.
(Para los resultados de las votaciones y otros detalles sobre las mismas: véase el Acta)