2. Mirties bausmės įvykdymas pakariant Irane
Pirmininkas
Kitas klausimas darbotvarkėje yra diskusijos dėl šešių pasiūlymų dėl rezoliucijos dėl mirties bausmės įvykdymų pakariant Irane.
Paulo Casaca
autorius. - (PT) Šiais metais sukanka 20 metų nuo mirties bausmės, įvykdytos tūkstančiams politinių kalinių Teherano kalėjimuose. Tai vienas didžiausių nusikaltimų žmonijai, įvykdytų nuo Antrojo pasaulinio karo.
Mirties bausmių vykdymas Irane yra visiškai nekontroliuojamas. Remiantis oficialiais Irano valdžios pranešimais, per vieną dieną Evino kalėjime Teherane buvo įvykdytos 29 mirties bausmės pakariant. Režimas negerbia nepilnamečių ar bet ko kito teisių. Kaip paskelbJungtinių Valstijų valdžia, Iranui gali būti perduota Ashrafo stovykla, kur beveik 4 000 iraniečių yra saugomi Ketvirtosios Ženevos konvencijos, turintys JAV valdžios suteiktą statusą. Nepaisant to, kad yra formaliai pripažinta, kad jie yra saugomi JAV valdžios, esame liudytojai vykstančių derybų dėl jų perdavimo šiuo metu ir šiomis sąlygomis.
Komisijos nary, ponios ir ponai, neturime leisti, kad tai įvyktų. Antraip mes bendradarbiausime vykdant baisiausią nusikaltimą . Taip mes taptume bendrininkais. Jokiu būdu neturime leisti, kad tai įvyktų. Gerb. nariai, privalau jums pasakyti, kad tai yra baisiau nei Guantanamas ir turime padaryti viską, kad JAV valdžia tai suprastų. Negalime leisti, kad tai įvyktų. Kitaip visiškai žlugtų mūsų pilietinės vertybės.
Charles Tannock
autorius. - Gerb. pirmininke, panašu, kad žiaurus teokratinis režimas Teherane iškreiptai mėgaujasi šokiruodamas pasaulį ir nepaisydamas civilizuotų normų, kurios yra kitose šalyse. Teheranas yra liūdnai pagarsėjęs ne tik savo dideliu mirties bausmių skaičiumi, bet ir nuolatinėmis, negailestingomis mirties bausmėmis, vykdomoms paaugliams ir jaunuoliams, kurie padarnusikaltimus būdami vaikai.
Lyginant su dauguma šalių, kuriose vis dar skiriama mirties bausmsuaugusiesiems už sunkinančią žmogžudystę, Irane nusikaltimai, už kuriuos baudžiama mirties bausme, yra aiškinami labai plačiai. Į juos patenka homoseksualumas ir neištikimybė. Teismuose tokia bausmdažnai yra skiriama už tai, kas Europoje vadinama nusižengimais ar visai nėra laikoma nusikaltimu.
Praeityje paauglės, kurios buvo seksualiai aktyvios neištekėjusios, galėjo būti baudžiamos už vadinamuosius "seksualinio persekiojimo nusikaltimus". Turėtume tvirtai pasmerkti pasibaisėtiną Irano elgesį žmogaus teisių srityje bei urano sodrinimą branduoliniams ginklams gaminti. Šiuose rūmuose kreipiamės į Irano prezidentą būti gailestingą, tačiau neturiu daug vilties.
Marios Matsakis
autorius. - Gerb. pirmininke, nepaisant praeityje šio Parlamento ir Jungtinių Tautų generalinės asamblėjos priimtų rezoliucijų, teokratinis, totalitarinis Irano režimas, prieštaraujantis moralei ir etikai, toliau, be kitų blogybių, skiria mirties bausmę. Tačiau reikėtų pasakyti, kad mirties bausmės vykdymas taikant baisų ir žiaurų užmėtimą akmenimis, jau greitai nebus naudojamas. Be abejonių, tai yra žingsnis teisinga linkme.
Vis dėlto daugumoje Irane vykstančių teismo procesų trūksta teisingumo. Daugeliu atvejų teisingumas vykdomas ne taip, kaip turėtų tai būti daroma XXI amžiuje. Be to, dažnai yra persekiojama dėl politinių ir/arba religinių įsitikinimų. Tai dar viena gėdinga dėmTeherano valdžiai. Be to, toliau yra vykdomos mirties bausmės nepilnamečiams nusikaltėliams, nepaisant tarptautinio nepasitenkinimo.
Šiandien teikiant naują rezoliuciją tikimasi, kad Irano režimo vadovai pagaliau įsiklausys į argumentus ir sveiką protą bei skubiai savo šalyje taikys tarptautiniu mastu priimtinas protingo elgesio normas. Irano žmonės nusipelndaugiau nei kentėti nuo riboto politinio ar religinio fanatizmo barbariškumo, kurį primeta visiškai trumparegiai ir nepaprastai žiaurūs vadovai. Jau seniai reikia liberalių pokyčių Irane. Tikėkimės, kad tai įvyks greitai.
Feleknas Uca
autorius. - (DE) Gerb. pirmininke, dar kartą reikia aptarti žmogaus teisių pažeidimus Irane. Tam nebuvo laiko nuo paskutinio mūsų pasisakymo.
Vos prieš tris mėnesius šiuose rūmuose buvo parengtas rezoliucijos projektas dėl mirties bausmių Irane. Deja, nuo to laiko niekas nepasikeitė. Priešingai, branduolinės krizės šešėlyje mulų valdomo režimo vykdomų žudymų nemažėja. Tik prieš savaitę viešai buvo įvykdyta mirties bausm18 metų Behnamui Saree. Dar prieš savaitę buvo įvykdyta mirties bausm20 metų amžiaus vyrui už nusikaltimą, kurį jis įvykdbūdamas 15 metų. Procedūra visada tokia pati. Jaunas vyras turi užlipti ant kėdės, ant jo kaklo užmaunama kilpa, ir, budeliui nuspyrus kėdę, kilpa tvirtai užspaudžia kaklą. Čia nėra jokio pasigailėjimo.
Stebint tokius žiaurius veiksmus, sunku įsivaizduoti, kas galėtų būti dar žiauriau. Noriu paklausti jūsų, kas dar gali būti blogiau? Turiu pasakyti, kad gali! Baisiau yra mirties bausmės vykdymas nepilnamečiams. Islamo respublika pažeidtarptautinius įsipareigojimus ir pareigas skirdama ir vykdydama mirties bausmes jauniems žmonėms, kurie dar nėra sulaukę pilnametystės.
Iranas yra pasirašęs tam tikras tarptautines konvencijas, įsipareigodamas susilaikyti nuo mirties bausmės vykdymo nusikaltimus padariusiems nepilnamečiams. Baisu, kai Irano valdžios atstovai kritikuojami dėl tokios tvarkos teigia, kad mirties bausmės vykdymas yra sustabdomas, kol asmuo sulauks pilnametystės.
Iranas yra šalis, kurioje nepilnamečiams įvykdoma daugiausia mirties bausmių. Nuo 1990 metų, remiantis "Amnesty International" duomenimis, nvienoje kitoje šalyje nebuvo įvykdyta tiek daug mirties bausmių nepilnamečiams. Vien tik 2007 ir 2008 metais mirties bausmbuvo įvykdyta 15 jaunuolių. Padėtis Irane dėl nepilnamečių nusikaltėlių, kurių laukia mirties bausmė, yra kritinė. Šiuo metu mažiausiai 132 nepilnamečių yra laikomi mirties bausmės laukiančiųjų kamerose. Tikras skaičius gali būti dar didesnis.
Padėtis Irano kalėjimuose taip pat pavojinga. Nuo rugpjūčio 25 d. bado streiką Irano kalėjimuose yra paskelbę keli šimtai politinių kalinių kurdų. Jie protestuoja prieš nežmoniškas sąlygas, kankinimus ir prievartą bei mirties bausmę.
Todėl tarptautinbendruomenprivalo imtis skubių veiksmų. Turime toliau tęsti kampaniją ir reikalauti, kad Iranas įsipareigotų gerbti žmogaus teises.
Padėtis yra pavojinga, kad galėtume toleruoti šio klausimo sprendimo vilkinimą.
Raül Romeva i Rueda
Gerb. pirmininke, rugpjūčio pradžioje iš Irano sulaukėme puikių žinių. Irano teismas nusprendsustabdyti užmėtymą akmenimis vykdant mirties bausmę.
Todėl mažiausiai 10 moterų nebus įvykdyta mirties bausmšiuo žiauriu būdu. Tačiau šis džiaugsmas buvo trumpalaikis, nes pasiūlyme dėl baudžiamojo kodekso reformos, kurį šiuo metu svarsto Irano parlamentas, yra palikta mirties bausmužmėtant akmenimis tam tikroms svetimavimo formoms.
Tačiau mūsų klausimas dėl Irano nėra vien tik dėl užmėtymo akmenimis, bet ir dėl pačios mirties bausmės buvimo, nes žmonių skaičius, kuriam Irane yra įvykdoma mirties bausmė, išlieka vienas didžiausių pasaulyje. Pakartosiu, kas jau buvo pasakyta, kad šiais metais mirties bausmbuvo įvykdyta 191 žmogui ir 317 žmonių tokia bausmbuvo įvykdyta 2007 metais. Šis skaičius yra didesnis tik Kinijoje.
Mes atvirai smerkiame persekiojimą, įkalinimą ir dažną mirties bausmės vykdymą žmonėms, kurie gina ir propaguoja žmogaus teises, gina seksualinę laisvę ir vykdo kampanijas prieš mirties bausmę. Visi šie žmonės Irane dažnai apkaltinami veikę prieš šalies saugumą.
Yra daug atvejų, kuriuos turėtume paminėti, tačiau norėčiau pasisakyti bent dėl vieno iš jų. Dėl aktyvisto ir mažumų teisių gynėjo Yaghoubo Mehrnehado, etninės grupės "baluchi" ir jaunimo asociacijos "Vocie of Justice" vadovo, kuriam rugpjūčio 4 d. buvo įvykdyta mirties bausmpo to, kai jis viešai pasisakdėl vietos pareigūnų elgesio.
Marcin Libicki
autorius. - (PL) Gerb. pirmininke, šiandien čia vyksta diskusijos dėl Irano padarytų nusikaltimų savo piliečiams. Šis klausimas labai skiriasi nuo kitų, dėl kurių vyksta diskusijos, nes Iranas su niekuo nekariauja. Todėl negalime daryti didelio spaudimo, nes gali atsirasti įvairaus pobūdžio kriminalinių veikų. Irano režimas buvo išrinktas gana demokratiškai. Tai dar viena priežastis kodėl neturėtų būti daroma jokio politinio spaudimo. Be to, Irane nėra jokios įtampos tarps skirtingų nacionalinių grupuočių.
Nepaisant to, kiekvieną dieną Irane mažiausiai vienam žmogui įvykdoma mirties bausmė. Vyresniems žmonėms mirties bausmės vykdomos už nusikaltimus, kuriuos jie padarbūdami 13 arba 14 metų. Mirties bausmyra vykdoma ir nepilnamečiams. Tarptautinbendruomenturi padaryti atitinkamas išvadas. Iranas turi būti pašalintas iš visų įmanomų tarptautinių organizacijų. Tik tokio pobūdžio veiksmai gali padėti. Tai geriausiai parodo tas faktas, kad buvo sustabdytas mirties bausmės vykdymas užmėtant akmenimis. Taip pat kreipiuosi, kad Ashrafo stovyklos kaliniai nebūtų perduoti Iranui, nes jiems kiltų pavojus patekti į budelio rankas.
Tunne Kelam
PPE-DE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, Komisijos nary, reikia skubiai pasmerkti Irano režimą dėl išaugusio mirties bausmių skaičiaus ir remti demokratinius pokyčius šioje šalyje. Tačiau mums susirūpinimą kelia beveik 4 000 Irano opozicijos narių likimas, esančių Ashrafo stovykloje Irake.
Todėl turime ryžtingai pareikalauti Irako ir JAV valdžios, kad nvienas Irano pabėgėlis nebūtų jėga grąžintas į Iraną. Vietoj to reikia rasti tinkamą ilgalaikį sprendimą dėl žmonių, esančių Ashrafo stovykloje, kuriems, remiantis Ketvirtąja Ženevos konvencija, suteiktas saugomų asmenų statusas.
Proinsias De Rossa
PSE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, man atrodo, kad kai tik bet kokia religija įgyja absoliučią valdžią bet kurioje pasaulio dalyje, ji tampa tokia pat žiauri ir nepakanti kaip bet kokia diktatūra pasaulyje. Irane homoseksualumas yra laikomas nusikaltimu, už kurį baudžiama mirties bausme. Kaip ir svetimavimas, šnipinėjimas, ginkluotas užpuolimas, prekyba narkotikais, išdavimas. Jei tiksliai nesilaikysi taisyklių, būsi pakartas.
Remiantis opozicijos informacija, politiniai aktyvistai buvo apkaltinti padarę nusikaltimus ir jiems įvykdyta mirties bausmė. Iranietis buvo pakartas už išprievartavimą, nors tariamoji auka atsiėmsavo kaltimus ir buvo numatytas teisminis nuosprendžio peržiūrėjimas. Paslankūs keliamieji kranai ir sunkvežimių kranai yra naudojami vykdant viešas mirties bausmes pakariant. Kadangi nėra staigaus kritimo, žmonės, kuriems vykdoma mirties bausmė, yra pasmerkti lėtai, skausmingai mirčiai nuo uždusimo.
Turime daryti spaudimą Irano valdžiai, kad ji keistų jauniems nusikaltėliams skirtas mirties bausmes į kitas bausmes bei sustabdytų šiuo metu mirties bausmės vykdymą keturiems jauniems berniukams. Pritarčiau, kad nebebūtų taikoma užmėtymo akmenimis bausmmoterims. Tikiuosi, kad taip ir įvyks. Tačiau, kaip yra sakoma rezoliucijoje, neramu, kad yra parengtas naujas teisės aktas, kuriame ketinama palikti šią bausmę už svetimavimą.
Marco Cappato
ALDE frakcijos vardu. - (IT) Gerb. pirmininke, gerbiamieji nariai, matydami Iraną kaip keliantį pasaulinę ir branduolinę grėsmę, turėtume imtis ryžtingų politinių ir diplomatinių veiksmų, pavyzdžiui, Rusijos atveju. Be to, Iranas pateikia aiškius įrodymus, kad žmogaus teisių klausimas turėtų tapti sudėtine mūsų tarptautinės ir bendros saugumo politikos dalimi. Iranas kelia branduolinę grėsmę, tačiau ten kiekvieną dieną režimas prieš Irano piliečius taiko smurtą. Į tai turėtume atkreipti savo dėmesį.
Tikiuosi, kad Komisijos narys pasakys mums daugiau, kaip yra naudojamos lėšos, skirtos demokratijos ir teisinės valstybės propagavimui. Mums yra žinoma, kaip sudėtinga susisiekti su demokratine opozicija Irane. Be to, dar yra bendras mirties bausmės klausimas, dėl kurio balsavo Jungtinės Tautos. Šiuose rūmuose buvo daromas didelis spaudimas dėl moratoriumo, visuotinio nutraukimo. Dabar atėjo laikas sustiprinti šią poziciją ir pasiūlyti, kad Jungtinės Tautos paskirtų specialųjį įgaliotą atstovą prie generalinio sekretoriaus dėl mirties bausmės. Siūlau tai pakeitime žodžiu ir tikiuosi, kad politinės grupės tam pritars.
Mogens Camre
UEN frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, manau, kad visi, esantys šiuos rūmuose, sutiks su manimi, kad skaitant šioje rezoliucijoje aprašytus atskirus žmogaus teisių pažeidimų atvejus atrodo, kad tai vyksta ne šiame amžiuje. Tačiau tai yra liūdna tiesa, atspindinti padėtį šalyje, kuri sugrįžo į viduramžius ir naudoja elementarų brutalumą, siekdama nuslopinti savo žmones, kurie trokšta demokratijos, laisvės ir reformų.
Mes, demokratinės Vakarų šalys, negalime amžinai vesti derybų su nusikalstamu režimu Teherane, naiviai tikintis, kad mūsų silpni derybininkai ką nors pasieks iš režimo, kuris nesupranta ir negerbia šiuolaikinio pasaulio, jo vertybių ir akivaizdžiai nekenčia tiek savo žmonių, tiek mūsų. Tegul ši rezoliucija būna paskutiniu kreipimusi dėl teisingumo ir žmogaus teisių. Taip pat apgailestaudamas noriu paminėti, kad ES vis dar yra įtraukusi demokratinį Irano opozicijos judėjimą PMOI į teroristinių organizacijų sąrašą, nepaisant to, kad Europos Teisingumo Teismas Liuksemburge ir aukščiausiasis Didžiosios Britanijos teismas pripažino, kad tai nepagrįsta.
Pritariu T Keliam pakeitimams žodžiu dėl Ashrafo stovyklos ir A. Hutchinsono pakeitimams žodžiu. Jie pagerins rezoliucijos turinį.
Koenraad Dillen
- (NL) Gerb. pirmininke, privalome neturėti jokių iliuzijų. Teokratija Teherane akivaizdžiai negerbia demokratijos Europoje. Nepaisant to, gerai, kad Parlamentas dar kartą pasmerkabejotinomis sąlygomis vykdomas mirties bausmes Irane. Mirties bausmės vykdymas nepilnamečiams ne tik prieštarauja tarptautinei teisei, bet ir pasako viską apie dešimtmečius klestintį negailestingą režimą Teherane. Taip pat tai turėtų būti įspėjimas naivuoliams, kurie mano, kad su Iranu galima susitarti paprastai. Vis dėlto kai kas šioje rezoliucijoje nebuvo paminėta. Joje yra teisėtai pažymima, kad Irane mirties bausmių įvykdoma žymiai daugiau negu bet kurioje kitoje šalyje, išskyrus Kiniją. Tačiau būtina pridurti, kad nuo 2005 m. sausio mėn. vienintelės šalys, kuriose mirties bausmbuvo paskirta ir įvykdyta nepilnamečiams, yra Saudo Arabija, Sudanas, Jemenas ir Pakistanas. Tai ne sutapimas, nes šios šalys yra musulmoniškos, jose taikomas šariatas pagal formą ir turinį. Galbūt tai nėra tikslu politine prasme, bet faktai kalba patys už save. Tai dar kartą parodo, kad toks islamas nėra suderinamas su mūsų vakarietiškomis vertybėmis.
Bernd Posselt
(DE) Gerb. pirmininke, kolega, sėdintis kairėje salės pusėje, ką tik panaudojo klausimą dėl mirties bausmės Irane ir ten vykdomų siaubingų nusikaltimų kaip pretekstą užsipulti religiją per se. Šiuos veiksmus jis priskyrreliginiam režimui. Manau, kad tai absurdiška.
Tai paprasčiausias totalitarinis režimas, kuris naudoja islamą savo tikslams. Tai yra problema. Privalome kategoriškai pasmerkti patį režimą, o ne islamą ar religiją per se.
Beje, patys baisiausi režimai pasaulio istorijoje buvo tie, kurie rėmėsi socializmu, tą šiandien daro Kinija.
Todėl mes turime sutarti dėl vienintelio klausimo. Šiame Parlamente nėra vietos ideologinėms diskusijoms, netgi Irano atveju. Kalbame ne apie ideologiją, o apie žmogaus teisių universalumą. Žmogaus teisių universalumas nugali ideologinius skirtumus. Nėra azijiečių ar musulmonų žmogaus teisių, kurios užtikrintų mažesnį saugumą žmonėms ar pateisintų mirties bausmę. Mes iš esmės esame prieš mirties bausmę, nesvarbu, ar ji būtų vykdoma Jungtinėse Valstijose, Kinijoje, ar Irane. Tačiau mums šios šalys nėra tokios pačios. Turime aiškiai suvokti vieną dalyką - Irano režimas yra totalitarinis ir norėtume, kad jis nustotų egzistuoti.
Józef Pinior
(PL) Gerb. pirmininke, tarptautinteisyra skaidri kaip krištolas. Mirties bausmnegali būti taikoma asmenims, kurie padarydami nusikaltimą buvo jaunesni kaip 18 metų. Iranas pažeidžia tarptautinius teisės aktus.
Norėčiau pabrėžti, kad Iranas kaip valstybyra tarptautinių konvencijų šalis. Ji yra prisiėmusi tokio pobūdžio įsipareigojimus. Šių metų liepos mėnesį 24 žmogaus teises ginančios organizacijos iš viso pasaulio pareikalavo, kad Iranas sustabdytų mirties bausmės vykdymą nepilnamečiams ir nutrauktų mirties bausmę savo teritorijoje. Šiais metais mirties bausmbuvo įvykdyta šešiems nepilnamečiams. Nuo 2005 metų šis skaičius pasiek26.
Gerb. pirmininke, Komisijos nary, šiuose rūmuose jau vyko kelios diskusijos dėl žiauraus teisės taikymo Irane. Negalime leisti, kad šiuo metu Ashrafo stovykloje esantys žmonės būtų perduoti Iranui, nes šioje šalyje nėra taikomas teisinės valstybės principas.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Gerb. pirmininke, padėtis dėl žmogaus teisių Irane negerėja. Vakar Arake ir Bužerde buvo pakarti du žmonės. Dar daug žmonių laukia bausmės įvykdymo. Keletas tūkstančių "Aytaollah" režimo priešininkų šiuo metu yra laikomi Ashrafo stovykloje. Jie yra "People's Mujahadeen" nariai. Grasinama juos išsiųsti iš Irako. Daugumai iš jų tai reikštų mirtį. Pagal Ketvirtąją Ženevos konvenciją stovyklos gyventojams saugumą užtikrina JAV pajėgos. Ketinant pakeisti šių pajėgų statusą reiškia, kad, kaip minima pasiūlyme dėl rezoliucijos, kaip galima greičiau reikia rasti ilgalaikį sprendimą dėl pabėgėlių iš Irano, gyvenančių stovykloje. Norėčiau dar kartą priminti, kad teismo sprendimai turi būti tinkamai įvykdyti ir "Mujahideen" judėjimas pašalintas iš teroristinių organizacijų sąrašo.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Gerb. pirmininke, daugėja viešai vykdomų mirties bausmių. Remiantis "Amnesty International" duomenimis, kiekvienais metais apie 200 asmenų yra įvykdoma mirties bausmtūkstančių žmonių akivaizdoje. Irane mirties bausmė, šalia kitų nusikaltimų, yra skiriama už šventvagiškas kalbas, išdavimą, svetimavimą ir prostituciją. Dėl griežtų bausmių, skiriamų dėl ištvirkimo ir išdavimo, už Irano ribų kilo teisėti žmogaus teisių gynėjų ir reformistų protestai.
Vakarų šalyse negali tiesiog pasyviai stebėti tokius baisius veiksmus. Europos Parlamentas turi aiškiai pasmerkti Irano režimo veiksmus. Tačiau Parlamentas turi remti taikius ir reformistinius opozicijos, atstovaujamos "People's Mujahadeen", siekius. Logiška minėtos organizacijos, kuriai vadovauja Maryam Radjavi, demokratinio pasikeitimo seka būtų šios organizacijos pašalinimas iš Europos Sąjungos teroristinių organizacijų sąrašo.
Dumitru Oprea
(RO) Psichologiniu požiūriu įrodyta, kad griežtos bausmės niekada nepadeda, bet skatina neapykantą, smurtą ir norą atkeršyti žmonėms ir valdžiai. Nepasisakau už tai, kad nebūtų baudžiami tie, kurie yra kalti, bet nenaudojant mirties bausmės.
Nereikėtų pamiršti, kad žmones galima pataisyti šviečiant ir socialiai vėl integruojant į visuomenę. Nepamirškime, kad Irane mirties bausmyra taikoma jaunuoliams, kuriems nėra suėję 18 metų, nors tarptautinteisė, kurią pripažįsta Iranas, tai draudžia. Šiuo metu mes sužinojome, kad jaunuolių grupiš Isfahano buvo nubausta dėl to, kad šoko per arti vieni kitų, kelių centimetrų atstumu. Būdamas mokytojas, norėčiau priminti, kad teigiamų rezultatų moksle negalima pasiekti naudojant baimę, spaudimą ir fizines bausmes.
Aloyzas Sakalas
Gerb. pirmininke, norėčiau atkreipti visų dėmesį, kad kiekvienais metais Irane mirties bausmįvykdoma šimtams žmonių. Tai pastaraisiais metais nesėkmingai vykdomos mūsų Europos Sąjungos politikos su Iranu pasekmė.
Privalome suvokti, kad tik stipri opozicija Irano viduje gali pakeisti šią padėtį. Šiandien norėčiau paklausti, kodėl ES vis dar į savo juodąjį sąrašą yra įtraukusi Irano opozicijos judėjimą, nors Didžiosios Britanijos teismai liepšią organizaciją iš sąrašo išbraukti? Ar neatėjo laikas Tarybai, pirmininkaujant dabartinei valstybei narei, įgyvendinti savo įsipareigojimus gerbti teisinę valstybę ir pašalinti opozicijos judėjimus iš juodojo sąrašo visam laikui? Manau, kad B. Ferrero-Waldner galėtų imti būtinų veiksmų.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gerb. pirmininke, dešimties metų vaiko pasmerkimas mirčiai yra tiesiog nežmogiškas. Kranų naudojimas vietoj kartuvių yra nusikalstamas bei netinkamas technologijų panaudojimas. Be to, viešos mirties bausmės skatina agresyvų gyventojų elgesį. Jau daug kartų vyko diskusijos dėl padėties Irane. Iranas begėdiškai pažeidžia savo prisiimtus tarptautinius įsipareigojimus. Mūsų rezoliucijos nėra veiksmingos. Tikiuosi, kad Europos Komisija apsvarstys galimybę taikyti sankcijas dėl nusikaltimų, kuriuos Irano vadovai įvykdprieš savo pačių tautą.
Zbigniew Zaleski
(PL) Gerb. pirmininke, šiuo metu Irane esantį totalitarinį režimą geriausiai galima būtų apibūdinti kaip teisės reductio ad absurdum ir baimės panaudojimą. Teisveikia, kai žmonės žino, už ką gali būti baudžiami. Tačiau viskas turi būti proporcinga. Tai rodo atitinkamas istorinis pavyzdys. Sovietinėje Rusijoje nebuvo jokios teisės, tik vieno viską žinančio asmens ir jo skyriaus, KGB, valia. Padėtis Irane yra absurdiška, nes mirties bausmgali būti skiriama už bet ką ir viską. Irane nėra teismų, logikos ir teisingų teismo procesų. Todėl pritariu reikalavimui, kad jokie politiniai pabėgėliai, kaip tie, kurie yra Irake, būtų grąžinti į Iraną. Ypač nepilnamečiai, nes jie būtų paprasčiausiai nužudyti be jokio teismo proceso.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijos narė. - Gerb. pirmininke, manau, kad šis atvejis yra vienas iš liūdniausių žmogaus teisių pažeidimų, t.y. mirties bausmė, ypač kai ji yra vykdoma jauniems žmonėms. Manau, kad mums visus sieja gilus, rimtas ir skubus noras ką nors daryti. Liepos mėn. tuo pačiu klausimu vyko diskusijos. Deja, nuo tada iki dabar padėtis ne pagerėjo, o pablogėjo. Reikalo mastą ir sudėtingumą taip pat atspindi ir augantis Europos Sąjungos nuo liepą vykusių diskusijų pareiškimų skaičius. Šiuo metu jų yra dar aštuoni.
Paminėjote daug atvejų. Norėčiau ir aš paminėti kelis. Pavyzdžiui, praėjusią savaitę, dieną po to, kai ES pasmerkmirties įvykdymą pakariant nepilnamečiui R. Hejazi, dar vienam nepilnamečiui buvo įvykdyta mirties bausmė. Rugpjūčio 26 d. Zaree Shirazo kalėjime buvo įvykdyta mirties bausmė. Tai įvyko nepaisant konkrečių prašymų pasigailėti ne tik iš Europos Sąjungos, bet ir iš viso pasaulio, ypač iš JT vyriausiojo žmogaus teisių komisaro. Įvykdžius mirties bausmę S. Zaree, kaip jau minėta, mirties bausmių, įvykdytų nepilnamečiams, skaičius padidėjo iki šešių. Iš duomenų galima spręsti, kad savo eilės laukia šimtai nepilnamečių. Deja, mirčių skaičius didėja. Mums kalbant dar vienam nepilnamečiui B.Soleimanianui gresia neišvengiama mirties bausmė. Moratoriumas dėl mirties bausmių vykdymo paaugliams, kurį paskelbIrano aukščiausias teismas, yra aiškiai ir pakartotinai pažeidžiamas pačių teisėjų.
Dėl Ashrafo stovyklos - Ženevos konvencijos turi būti taikomas kiekvienam. Priverstinio Ashrafo stovyklos gyventojų išsiuntimo į Iraną atveju, reikėtų pateikti atitinkamus pareiškimus Irano vyriausybei. Daug kartų badėme kalbėti atvirai ar diplomatiškai. Aš asmeniškai kiekvieną kartą, kai užsienio reikalų ministras ar parlamento pirmininkas atvykdavo pas mane pasikalbėti kitais klausimais, pavyzdžiui dėl branduolinių ginklų, visada aiškiai pasisakydavau dėl šio atvejo. Mums pasisektik dėl vieno - moterų užmėtymo akmenimis atvejo. Aš visada pasisakiau prieš tai, bet taip pat esu prieš tai, kas daroma jaunimui, ir apskritai prieš mirties bausmę. Tačiau Irano valdžia dažniausiai mūsų reikalavimų negirdi. Todėl kartais mes neturime kito pasirinkimo, tik griebtis vadinamosios "garsintuvo diplomatijos", kurios Teheranas nekenčia ir nepripažįsta.
Iranas privalo laikytis savo įsipareigojimų. Jo elgesys mes šešėlį jau ir taip ant suteptos tarptautinės jo reputacijos. Be konkretaus žmogaus teisių padėtis pagerinimo negalime tinkamai įgyvendinti bendro tikslo vystyti santykius tarp Europos Sąjungos ir Irano Islamo Respublikos, net jei klausimas dėl branduolinio ginklo bus išspręstas.
Tikiu, kad Europos Parlamentas ir visi ES partneriai sutars dėl šio klausimo ir veiks atitinkamai. Noriu šiandien dar kartą pareikalauti, kad Irano Islamo Respublikos valdžia laikytųsi tarptautinių konvencijų. Reikalauju, kad Iranas pasigailėtų visų nepilnamečių, kurie laukia mirties bausmės. Iš tikrųjų visa žmogaus teisių padėtis yra labai sudėtinga. Kaip žinote, vyko dialogas dėl žmogaus teisių, deja jis nedavrezultatų. Bandėme pasitelkti diplomatiją ir glaudžiai bendradarbiaujame su ES valstybėmis narėmis, kad vykdoma viešoji diplomatija būtų tinkamai suderinta. 3 milijonus eurų skyrėme televizijos naujienų tarnybai Farsio mieste. Taip pat bandome dirbti su pilietine visuomene Irane, bet susiduriame su daugybe kliūčių.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks po diskusijų.
Nuomonės raštu
(Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Glyn Ford
raštu. - Šis Parlamentas pritaria visiškam mirties bausmės panaikinimui visame pasaulyje. Deja, dar daug reikia nuveikti. Todėl kiek galėdami stengiamės daryti pažangą. Pritariame užmėtymo akmenimis, kaip bausmės naudojimo moterims, Irane nutraukimui. Primygtinai reikalaujame, kad Majlis (Irano parlamentas) skubiai pakeistų teisės aktus ir užtikrintų, kad niekas nebūtų baudžiamas už nusikaltimus, jei juos padarbūdamas jaunesnis kaip 18 metų.
Taip pat turėtume pasmerkti Irano piliečių, propaguojančių žmogaus teises ir mirties bausmės panaikinimą, įkalinimą ir persekiojimą. Reikalaujame, kad Irako ir Jungtinių Valstijų valdžia jėga negrąžintų pabėgėlių ir prieglobsčio prašančiųjų į Iraną ir rastų ilgalaikį sprendimą dėl žmonių, šiuo metų įstrigusių Ashrafo stovykloje, padėties.


8. Migrantų vaikai (balsavimas)
- Prieš balsavimą dėl 7 dalies:
Philip Bushill-Matthews
PPE-DE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, septintoji - paskutinioji - dalis paveda jums perduoti šią rezoliuciją Komisijai, Tarybai ir kitoms institucijoms, įskaitant Regionų komitetą ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą, taip pat socialiniams partneriams, bet, kitaip nei paprastai, neįpareigoja jūsų perduoti jos valstybių narių parlamentams. Todėl norėčiau ištaisyti šią klaidą ir pasiūlyti labai paprastą žodinį pakeitimą: "ir valstybių narių parlamentams".


Köszöntés
Elnök
Hölgyeim és uraim, nagy örömömre szolgál, hogy körünkben üdvözölhetem a Mexikói Kongresszus Guadarrama szenátor által vezetett küldöttségét, amely a hivatalos galérián foglalt helyet. Szívélyes üdvözletünkről biztosítjuk Önöket!
(Taps)
A küldöttség részt vesz az EU-mexikói Parlamenti Vegyesbizottság mai, hatodik ülésén. Mexikó az Európai Unió fontos partnere, és az ülésre a Mexikó és az Unió közötti kapcsolatok fontos időszakában kerül sor. A múlt hétvégi limai csúcstalálkozó igazolta, hogy érdekeink számos területen egybeesnek. Ott egyébként alkalmam nyílt beszélni elnökükkel, Felipe Calderónnal is.
A Parlamenti Vegyesbizottság napirendjén szerepel az éghajlatváltozás is, így bizonyos vagyok abban, hogy mostani plenáris ülésünket Önök is nagy figyelemmel kísérik. Sikeres strasbourgi tartózkodást kívánok mexikói partnereinknek és barátainknak!


2. Madagascar
President
The next item is the debate on six motions for resolutions on Madagascar.
Mikel Irujo Amezaga
Madam President, as can be seen from the resolution itself, after two months of violent clashes, Andry Rajoelina, former mayor of the capital of Madagascar, staged a coup d'état on 17 March of this year; he was supported by the army and a self-proclaimed 'High Authority of Transition', over which he presides, and he suspended the national assembly and the senate. Furthermore, pressure from rebels forced the democratically elected president to leave Madagascar.
However, last February Mr Rajoelina, who had been elected mayor of Antananarivo in December 2007, had, in turn, been forcibly removed from power by the previous government. I should add that the malaise felt by the population was exacerbated by the former government's plan to rent one million hectares of land in the south of the country to a Korean firm.
Of course, we also condemn the coup d'état and any attempt to seize power by undemocratic means. We also believe that the United Nations Security Council and international organisations of which Madagascar is a member do not recognise this de facto regime and we want constitutional order to be restored. We ask, too, that legal and constitutional systems be immediately re-established in the country and we call on all Malagasy parties to fully comply with the provisions of the constitution of Madagascar in order to overcome this crisis.
However, we also consider that democracy does not simply consist in holding elections and we should report major irregularities in the - a priori - legitimate government of Madagascar.
Nevertheless, we are convinced that when constitutional order is restored it should be based on the objectives and principles that already appear in Recital K of this resolution, that is: a clear timetable for free, fair and transparent elections; the participation of all political groups and social stakeholders in the country, including the legitimate President Marc Ravalomanana and other key figures; thirdly, the promotion of a consensus between Malagasy parties; fourthly, respect for the constitution of Madagascar; and lastly, compliance with the relevant African Union instruments and Madagascar's international commitments.
What is clear is that we are once again facing a situation in which human rights are systematically breached. While the leading classes of Madagascar engage in a power struggle through coup d'états and fight over important, lucrative business contracts, 70% of the population is living on less than one dollar a day. That, and that alone, is what we need to resolve. Let us hope, then, that the European Union assumes its proper role in this matter.
Madam President, changing the subject completely and taking advantage of the fact that Commissioner Orban is present in the last session of this term, I would like to thank him personally for his management of his Directorate-General.
Bernd Posselt
Madam President, Bavaria and its municipalities have many contacts all over the world, as does the Catholic University of Eichstätt. I should therefore like to welcome a delegation of mayors from this region.
Madagascar is a country with which we work closely and intensively. There are many cultural, economic and scientific contacts and a strong and supportive ecclesiastical presence. That is why it is all the more regrettable that, in this scenically beautiful and culturally rich country, such appalling abuses are being committed. There is a real danger that Madagascar, in its strategically important location, will become a failed state, like others we know of in Africa, first and foremost of which is Somalia.
It is therefore important that orderly and democratic relations are restored there as quickly as possible. That is why I am pleased that we met the contact group a few days ago to discuss first concrete steps. We must create an appropriate structure to prepare for new elections under the leadership of the ousted democratically elected president, whom we continue to recognise as the only legitimate head of state.
A dialogue must be opened, which must include the prime minister, who is currently in prison and who must be released immediately. Not only humanitarian aid but also vital development aid, especially medical care, must continue to be given to the fullest extent.
For all these reasons, we in the European Union are called upon to be involved in the negotiations there, not only as a humanitarian factor and not only as an economic factor, but especially as a political factor bringing about peace in the region. To achieve this, we count on the cooperation of the African Union, which once again has the opportunity to establish itself little by little as a factor in democratic stabilisation - stabilisation can in fact also be anti-democratic - which we will intensively support with the means at our disposal.
(Applause)
Erik Meijer
Madam President, in Madagascar, the incumbent president was forced to step down by popular protest. He came to agreements with foreign companies that brought short-term revenue to his government but were detrimental to his people. That made his position untenable.
Afterwards, with the help of the army, the leader of the opposition, who had previously been the capital's mayor, was appointed interim president, despite the fact that, by law, he was too young to be appointed to that office. This process, in particular the intervention of the army, has led to criticism. The African Union has called this an illegal coup and rejects the new government.
However, I think that we could also draw a comparison between this and recent events in one particular European country, Iceland. In that country, too, the government had to step down in the face of popular protest. A minority government of a totally different political persuasion then took power, but nobody considered that a coup. Since then, a new election has been held and the new government has secured a large majority. Such an outcome is also possible in Madagascar, provided that an election is held within the foreseeable future.
Glyn Ford
author. - Madam President, I speak on behalf of the Socialist Group and as the Party of European Socialists' shadow rapporteur on the Economic Partnership Agreement (EPA) with the group of southern African countries that included Madagascar. In April we overwhelmingly approved that Economic Partnership Agreement with reservations about the situation in Zimbabwe. If we were debating that EPA today, we would have to enter our reservations regarding Madagascar.
Yet only 15 years ago there seems to have been the potential for Madagascar to be so different. I can remember in 1993 the visit of the then newly elected President Albert Zafy. But, of course, by 1996 he had been impeached for corruption and the abuse of power. Since then, Madagascar has been troubled by unstable governments with threats of secession and impeachment punctuating a rough politics.
Now we have a situation - an army coup d'état - partly triggered by a plan by the former government to lease one million acres of land in the south of the country to a Korean firm for intensive farming, when a substantial majority of the population live on less than one euro a day. This unconstitutional change of government is a serious setback for democratisation.
We welcome the fact that the UN has appealed for nearly USD 36 million worth of humanitarian aid, anticipating the food shortages that will result later this year from the current political events in Madagascar, but we strongly condemn the coup d'état and all attempts to seize power by undemocratic means. We call for the immediate restoration of the legal and constitutional order in the country and ask all Malagasy parties to comply fully with the provisions of the constitution. We want to see the suspension of the National Assembly and Senate lifted and urge that the mandates and immunities of parliamentarians be respected.
But this is only going to happen if the international community can work together to step up its efforts and exercise pressure to end the political violence and the political impasse in that country.
Thierry Cornillet
Madam President, we cannot keep silent regarding the situation in Madagascar and we shall not be the only ones to condemn it. The African Union, the Southern African Development Community, the International Organisation of French-Speaking Countries, the Interparliamentary Union, the European Union, speaking via the Commission, the United States, and a large number of countries, including my own and Norway - to speak of countries from the European continent - have condemned the coup d'état - for that is what it is - which has taken place in Madagascar.
We cannot keep silent and we are calling for a return to constitutional order. We are simply asking for a 'back-to-basics' approach with, where necessary, arbitration by the Malagasy people through consultation in the form of a presidential election or a referendum. It is the responsibility of the assemblies and the politicians of Madagascar to decide on the most effective form of consultation.
Thus, what we are calling for with this joint motion for a resolution is to add our voice to that of the international community in order to make it clear to those who have seized power in a totally undemocratic fashion, in the form of a coup d'état - as disguised as it may be - that Madagascar's constitutional order must be restored, as one of the guarantees of the future development of this large island in the Indian Ocean.
Ewa Tomaszewska
Madam President, the political crisis in Madagascar has led to an unconstitutional change of government. This was accompanied by unrest, in which over 130 people lost their lives.
Madagascar was under French rule until 1960. It is a country in a difficult situation. It is in need of humanitarian aid, and especially food aid, and this help has been given to Madagascar. The authorities and successive elections which they organised were supported by the army. President Ravalomanana lost support, and he stood down on 17 March 2009. Power was seized by Rajoelina, who was designated by the army.
The European Union does not recognise the new government because of the undemocratic way in which this change was made. The African Union has suspended Madagascar from membership, and is critical of the removal of Ravalomanana by force. It has threatened to impose sanctions if constitutional order is not restored within six months.
We call for restoration of constitutional order in Madagascar. We appeal to the international community to support efforts to restore the legal basis of the function of this state. I think that the electoral process should be closely monitored and observed by representatives of international organisations, including in particular Members of our Parliament.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Madam President, in the first weeks of March we were witnesses of a dramatic coup d'état in Madagascar. The rivalry, which has existed for several years, between the deposed president and the leader of the opposition led the island to the brink of civil war. On 17 March 2009, the day following capture of the Presidential Palace by the army, Andry Rajoelina declared himself head of state. The Malagasy Supreme Court stated that the former Mayor of Antananarivo holds this office in accordance with the Constitution. Doubts have been raised about this, if only because there is a clause in the organic statute which says that to be president a person must be at least 40 years of age, and the new president is only 34.
The assumption of power and the decision of the Supreme Court have aroused universal controversy. The swearing-in ceremony was boycotted by most foreign diplomats, and the African Union has suspended Madagascar from membership. The political crisis has led to general chaos and destabilisation in the country, where most people have lived for years in terrible poverty on USD 1 a day, and have limited access to food and water, basic medical services and education. I lived in Madagascar for six years, and I became thoroughly acquainted with these problems, and therefore I very strongly support the UN appeal for urgent humanitarian aid for the people of Madagascar.
The European Parliament should strongly condemn the coup d'état and all attempts at taking power which break democratic principles. The European Union should call for a renewal of the work of both houses of parliament, which have been suspended by the new regime. We should also support the efforts of the special envoy of the African Union and representatives of the UN in their talks with representatives of local political parties and all interested groups in order to bring about an immediate restoration of constitutional order in the country, and the international community should decidedly increase its efforts at bringing humanitarian aid to the people of the island, who are living on the brink of poverty.
Marios Matsakis
on behalf of the ALDE Group. - Madam President, Madagascar, which is a former French colony, seems to be undergoing the sad - but not unusual - post-colonial turmoil in its political life, with the consequent suffering for its people.
Many other colonies of European countries have suffered - or are still suffering - for the same reason. There are many examples. My own country, Cyprus, is one. Having partly gained independence from its colonial master, Britain, in 1960, British foreign diplomacy hawks managed in 1963 to manipulate an inter-community struggle which eventually resulted in the division of the island in 1974.
This is a division that persists today and a state of affairs which suits Britain. A divided Cyprus cannot successfully attempt to get rid of the remaining two British colonial areas of Akrotiri and Dhekelia, which Britain uses for military purposes, and which the British Government has in fact managed to disgracefully keep outside the EU so that the acquis cannot be applied to the thousands of Cypriot civilians - now EU citizens - who live there.
Leonard Orban
Member of the Commission. - Madam President, firstly I would like to underline the Commission's great concern at the current volatile situation in Madagascar. I would also like to stress the Commission's continued commitment to the Malagasy people.
The situation in that country after the forced removal of President Ravalomanana on 17 March deserves and requires our full attention and, like the European Parliament, the Commission is following events very closely.
The Commission has fully endorsed the Czech Presidency statement issued on behalf of the European Union on 20 March condemning the transfer of power and calling on the Malagasy parties to comply fully with the provisions of the Constitution of Madagascar.
The Commission considers that there has been a flagrant violation of essential elements of the Cotonou Agreement and that this is a 'case of special urgency' within the meaning of Article 96 of that Agreement. The Commission has therefore launched the procedure to propose to the Council to open consultation with the authorities in power in order to examine possible solutions to the crisis, aimed at the re-establishment of constitutional order.
The Commission will continue to use all the dialogue means it has at its disposal to find an overall solution to the current crisis. To that end, it is enhancing the political dialogue, based on Article 8 of the Cotonou Agreement, with all the relevant stakeholders in Madagascar.
It is also participating in the main international efforts deployed, notably in the framework of the international contact group set up recently by the African Union. At this stage, the prevailing view is that the relevant Malagasy political stakeholders agree on a road map for a return to constitutional order and the holding of elections.
President
The debate is closed.
The vote will take place at the end of the debate.