Европа 2020 г. - Нова европейска стратегия за растеж и заетост (разискване)
Председател
Следващата точка е изявлението на Съвета и Комисията относно Европа 2020 г. - Нова европейска стратегия за растеж и заетост.
Diego López Garrido
Г-жо председател, радвам се, че разглеждаме въпрос, който е от първостепенно значение за Съвета и испанското председателство, което е стратегията за растеж и качествена заетост "Европа 2020".
Както вече беше казано, излизаме от най-сериозната икономическа криза от тридесетте години на XX век насам и трябва да направим всичко възможно, за да се гарантира възстановяването, което започваме да наблюдаваме в Европейския съюз, според прогнозите, представени от Комисията днес, и в същото време, да намалим социалните последици от кризата.
Въпреки това, наред с работата в краткосрочен план, която се извършва от държавите-членки и европейските институции, ние трябва да погледнем отвъд това десетилетие и да гарантираме устойчивостта на социалния ни модел, европейския социален модел. Това е двойното предизвикателство, което се съдържа в стратегията "Европа 2020".
Става въпрос да не се връщаме към една криза, което все още не е напълно приключила, и преди всичко да направим това като се създаде стратегия за растеж, модел за растеж, който се адаптира към новото време. Това трябва да бъде и стратегия за растеж, която е възможна и изпълнима, и представлява основният политически и икономически ангажимент на Европейския съюз за следващите няколко години.
Както добре знаете, обсъжданията на стратегията "Европа 2020" започнаха сред държавните глави и правителствените ръководители на неформална основа на 11 февруари. След това стратегията беше обсъдена в Европейския съвет през март, както и от много различни състави на Съвета начело с испанското председателство по време на този шестмесечен период.
През март Европейският съвет даде одобрението си за старта на стратегията "Европа 2020", която ще се проведе окончателно в Европейския съвет през юни и която ще установи елементите, структурата и дори пътната карта за бъдещото развитие на стратегията.
Стратегията ще бъде насочена към ключови въпроси за Европа: знания и иновации, устойчивата икономика, която поиска Европейският парламент, високи нива на заетост и социална интеграция.
От тези пет основни цели, тези, които са били количествено определени, са заетост: 75% при мъжете и жените, инвестиране на 3% от БВП в научноизследователска и развойна дейност и постигане на целите "20-20-20" за борба с изменението на климата. Поставената цел за намаляване на процента на отпадащите от образованието и увеличаване на дела на населението с висше образование, все още не е била количествено определена, нито е определена целта за насърчаване на социалната интеграция и по-специално за намаляване на бедността.
Всичко това е въз основа на съобщението, прието от Комисията, което представляваше определящ фактор за последващото решение и заключенията на Европейския съвет от март.
Първо, структурата на стратегията "Европа 2020" разполага с някои интегрирани насоки. Комисията току що представи предложението за акцента на тези интегрирани насоки - испанското председателство е поело ангажимент да работи във всички съответни области на действие на Съвета, така че съветът по икономически и финансови въпроси и съветът по заетост, социална политика, здравеопазване и потребителски въпроси да могат да информират Европейския съвет през юни - както и насоките за заетостта, които изискват становище на Европейския парламент.
Второ, разполагаме с основните цели, които вече споменах.
Трето, в новата стратегия има нещо ново: националните цели. Всяка държава-членка трябва да определи националните си цели, но те естествено трябва да бъдат интегрирани в европейските цели и да бъдат подкрепени от Комисията и Съвета.
Четвърто, бяха споменати и така наречените "затруднения", които оформят растежа на национално равнище. Налице е и нещо ново по отношение на Лисабонската стратегия: испанското председателство ще съсредоточи усилията си най-вече върху онези, които оказват влияние на вътрешния пазар.
Пето, налице са "водещи инициативи", които се разработват от Комисията. Искаме първата от тях да бъде реализирана по време на испанското председателство: Програмата за цифрови технологии, която ще бъде включена в съвета по транспорта, телекомуникациите и енергетиката през май, след съобщение, което Комисията се е ангажирала да публикува на 18 май.
В заключение, г-жо председател, бих искал също така да кажа, че ще се проведат специфични разисквания за новата стратегия в някои състави на Съвета, както и че, доколкото е възможно, искаме тези разисквания да бъдат публични, като например следващото в съвета по образованието, младежта и културата следващата седмица.
Бих искал да подчертая, че работата, разбира се, няма да завърши през юни. Тогава ще бъде дадено началото на стратегията "Европа 2020", но работата няма да приключи тогава. Тя ще трябва да бъде изпълнена и приложена чрез националните програми за реформи.
И накрая, бих искал да кажа, че, от гледна точка на "управлението" на стратегията, Европейският съвет ще играе важна роля. (Той играе важна роля от самото начало и това е една идея, която многократно беше подкрепена както от испанското председателство, така и от председателя на Европейския съвет, г-н Ван Ромпьой, който имаше много важна роля.) Европейският съвет ще играе много важна роля и ще се ангажира с много важна задача за развитието и насочването на стратегията, заедно с Европейската комисия. Те ще бъдат двете основни институции за изпълнението на тази стратегия, която вече разполага с конкретни инструменти, които всички искаме да използваме.
Жозе Мануел Барозу
Г-жо председател, Европа е изправена пред очевиден избор. Можем да възприемем един подход "за сметка на другите" към икономическата и финансова криза, едно "sauve qui peut" отношение, което би поставило на риск всичко, което сме постигнали през последните 60 години. Или бихме могли да увеличим европейското сътрудничество по един ефективен начин, като използваме всички инструменти, с които разполагаме.
Събитията от последните няколко месеца - продължаващата несигурност на пазара, необходимостта от по-нататъшни реформи на финансовия пазар и необходимостта от решителна консолидация на обществените финанси - само допринесоха за по-голяма яснота относно този избор. Трябва да подчертаем значението на европейското измерение повече от всякога и имаме възможност да направим точно това с целите на "Европа 2020".
Бях поканен да поговорим за "Европа 2020", но няма смисъл този пакет от мерки за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж да се разглежда изолирано, защото един от основните изводи, които можем да направим от кризата, която преживяваме, е, че трябва да работим заедно, на всички равнища и във всички области, за да запълним пропуските в рамката за регулиране и надзор на финансовите пазари, за да възстановим макроикономическата стабилност и стабилните публични финанси, за да започнем структурни реформи, които могат да насочат Европа по пътя на устойчивия растеж и заетост.
И трите "volets" са еднакво важни - трябва да успеем и с трите, ако искаме да постигнем целите си. Така че всичко това изисква един цялостен подход, реформи на финансовите пазари, по-добро икономическо управление, "Европа 2020" за устойчив, приобщаващ и интелигентен растеж и водещи глобални реформи чрез Г-20, понеже много от тези въпроси имат външни измерения. Трябва да използваме всички лостове, с които разполагаме, по един интелигентен начин, като отчетем, че всеки един от тях засяга всички останали. Нека се спра накратко на повечето от тях. Няма да се върна към финансовите въпроси, които споменах в предишното изявление, но нека като за начало спомена Г-20.
Г-20 има основна роля за преодоляване на финансовата икономическа криза и за подобряване на управлението на по-глобално равнище. Европейският съюз има голяма заслуга за напредъка на Г-20 и голяма част от идеите там. Комисията особено даде своя принос за това, като гарантира, че интересите на всички 27 държави-членки са подобаващо отразени в работата ни. Ще работим усилено, за да се гарантира, че Европейският съюз ще запази лидерската си позиция на срещата на върха в Торонто през юни и на срещата на върха в Сеул през ноември.
Основна цел ще бъде да се получи ясно послание от Г-20 за изходна стратегия за подпомагане на възстановяването - в която участват всички големи икономики. Трябва да разгледаме в глобален мащаб някои от дисбалансите, които бяха в основата на тази криза. Трябва и да гарантираме, че тежестта от ребалансиране на растежа на световната икономика се споделя от всички членове на Г-20. Повишаването на информираността за стратегията ни за Европа 2020 г. и по-добрата икономическа координация в Европейския съюз като цяло и в еврозоната в частност ще бъде от значение в този контекст. Важно е Европа да представи един координиран подход на Г-20.
Друга цел ще бъде развитието на реформата на финансовия пазар. Трябва да поддържаме натиска върху международните ни партньори за постигане на навременно и съгласувано прилагане на съществуващите ангажименти на Г-20 при равни условия.
Извън това, смятам, че сега е моментът Г-20 да изпрати ясен сигнал за това как финансовият сектор може да допринесе за финансирането на възстановяването на банките. Трябва да се стремим към един координиран и силен подход. Едно глобално споразумение за такси за банкова стабилност, свързани с конкретни мерки за резолюция, би изпратило силен сигнал. Както неотдавна предложи МВФ, това би могло да се допълни с данък върху финансовите дейности или печалби. Това ще представлява едно изключително трудно разискване. Трябва да ви кажа, от подготвителната работа с партньорите ни в Г-20, има много, които се противопоставят на тази идея; все пак смятам, че не трябва да се отказваме от нея. Съобщението на Европейския съюз със сигурност ще бъде най-силно, ако говорим с един глас и ако можем да кажем, че Европейският съюз вече е написал домашното си.
Ето защо, преди Торонто, трябва да се стремим да постигнем съгласие по основните въпроси за регулиране на финансовите услуги, които споменах по-рано следобед. Това ще изисква гъвкавост и творчески прагматизъм както от Парламента, така и от Съвета.
Това ме довежда до същината на "Европа 2020" - вече в съответния контекст като част от цялостния подход, за който говорих в началото. Както знаете, основните елементи на стратегията "Европа 2020" бяха приети от държавните глави и правителствените ръководители през март. Те бяха разисквани в Парламента няколко пъти. Дори преди да излезем с предложение, Комисията се консултира с вас по този въпрос. Сега трябва да изготвим стратегията в подробности; спешната необходимост от действия е ясна на всички. Повече от всякога, както беше изтъкнато в някои от изявленията, направени в предишното разискване, едно от заключенията от тази финансова криза и проблемите на еврозоната е необходимостта да се продължи със структурната реформа по един координиран и решителен начин.
По-добрата координация на икономическите ни политики е в основата на "Европа 2020". Дори преди гръцката криза предлагахме по-добра координация на икономическите политики. Това очевидно е необходимо, за да се избегнат бъдещи кризи. Това е от съществено значение, ако искаме да излезем от кризата успешно, да възстановим растежа, да го превърнем в повече и по-добри работни места, и в крайна сметка да гарантираме устойчиво и приобщаващо бъдеще за Европа.
Вече до голяма степен се постигна взаимно съгласие по петте цели, предложени от Комисията; вече са фиксирани числени коефициенти по отношение на целите за заетостта, научноизследователската и развойна дейност и борбата срещу изменението на климата.
Количествено изразената цел за целта за образование - намаляване на отпадащите от образованието и увеличаване на дела от населението с висше или равностойно образование - ще бъде одобрена от Европейския съвет през юни 2010 г., като се вземе предвид предложението на Комисията.
Аз съм и твърдо решен да се постигне количествено изразена цел по отношение на борбата срещу бедността и социалното изключване. Ние просто не можем да приемем продължаващия скандал 80 милиона души да бъдат застрашени от бедност в Европейския съюз. В Съвета работата по този въпрос продължава и аз ще направя всичко възможно да убедя държавите-членки за значението на тази цел, като знам, че Парламентът споделя решимостта ни.
"Европа 2020" трябва да бъде балансирана програма. Разбира се, не може да има социална справедливост без конкурентен пазар, но ние не сме склонни да приемем Европа на икономическа активност без справедливост.
Националните цели ще позволят по-добро и по-ефективно наблюдение на напредъка на държавите-членки, за да се гарантира постигането на целите, определени на равнището на Европейския съюз. Държавите-членки са в процес на определяне на тези национални цели, в сътрудничество с Комисията. Надявам се, че целите ще бъдат одобрени от Европейския съвет през юни, така че изпълнението им да започне веднага след това.
Комисията излезе с предложение за интегрираните насоки миналата седмица. Те отразяват приоритетите на стратегията "Европа 2020". Броят на насоките е по-ограничен от миналия път - вече имаме 10 вместо 24 - което ще насърчи припознаването на инструмента от различните участници. Считам, че това представлява напредък.
Заседанието на Европейския съвет през юни трябва да даде политическа подкрепа на принципите, стоящи зад тези интегрирани насоки, но, разбира се, те ще бъдат приети само след като сме ги обсъдили с вас - Европейския парламент - което се надявам да стане възможно най-скоро.
Стратегията "Европа 2020" не е просто вдъхновяваща, списък с цели, не е само визия - това е програма за реформи. Ще бъдат предприети действия на европейско равнище, но също толкова важен е и фактът, че реформите ще трябва да бъдат направени във всяка от 27-те държави-членки, при пълно спазване на принципа на субсидиарност. Ще дадем да се разбере какво трябва да се направи на европейско равнище и какво трябва да се направи на национално равнище. Изпълнението ще бъде от съществено значение, както беше казано от уважаемия представител на Съвета, г-н López Garrido, вече има по-голяма осведоменост на равнището на държавите-членки относно необходимостта от засилване на европейското управление. Надявам се, че държавите-членки са научили с някои от недостатъците на Лисабонската стратегия, в която наистина много, ако не и всички, цели бяха добри и в правилната посока, но, ако бъдем честни, нямаше достатъчно чувство за собственост и решителност при изпълнението на програмите. Ето защо трябва да запълним този пропуск, който просъществува в рамките на Лисабонската стратегия. Ето защо имате основна роля за гарантиране на успешното изпълнение на стратегията "Европа 2020".
Вие, Европейският парламент - независимо от ролята ви като съзаконодател - може да мобилизирате много ефективно гражданите и - защо не? - националните парламенти. Това, което е от съществено значение, са видовете отношения, ако мога да кажа това, които Европейският парламент установява с националните парламенти, така че да сме сигурни, че на тези реформи не се гледа като на реформите, които "те" правят в Брюксел, или понякога в Страсбург, а такива, които правим на всички равнища в европейското общество. Усещането за неотложност, необходимостта от реформи трябва да бъде споделено от всички основни социално-икономически и политически участници; на всички правителствени равнища, но също и от социалните партньори. Смятам, че това е много важно и приветствам всички съобщения, направени от министър-председателя Сапатеро по отношение на необходимостта за включване на тези социални партньори. Тогава трябва да гарантираме по-силно, обединено управление чрез взаимно обвързване на всичките ни инструменти за координация: отчетност и оценка на "Европа 2020" и пакта за стабилност и растеж, проведени едновременно за обединяване на средствата и целите; принос от Европейския съвет за системен риск за гарантиране на обща финансова стабилност; структурни реформи; мерки за увеличаване на конкурентоспособността; макроикономическо развитие - всички те заедно ще ни позволят да излезем от кризата и да поемем по пътя на един интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
Ако искаме да сме сериозни за икономическото управление, това е единственият начин да го направим. Не можем да говорим за сериозно икономическо управление на европейско равнище и да се отделя макроикономиката от микроикономиката, да се отделя вътрешното и външното.
Затова е необходимо държавите-членки и европейските институции да разгледат тези въпроси в един цялостен подход и да обединят всички тези инструменти - това е единственият начин да се внуши и доверие в стратегията ни.
Говорих за явния избор в началото на речта си, и Комисията знае по кои пътища иска да поеме. Убеден съм, че Парламентът споделя този избор - избор на решимост, избор за Европа - и аз разчитам на приноса ви докато ние продължаваме работата си.
Corien Wortmann-Kool
Г-жо председател, г-н Барозу, г-н López Garrido, разискването за стратегията "ЕС 2020" с право беше предшествана от разискване за кризата в еврозоната, и основният въпрос и в двете разисквания е как да се засили европейското управление. Говорите за координация на икономическата политика, но основен проблем е, че всичко това прекалено се тълкува като безплатно за всички и държавите-членки не са обърнали никакво внимание на споразуменията. Това наистина не може да продължава. Това се отнася и за Пакта за стабилност и растеж и представлява основната поука, която трябва да си вземем от Лисабонската стратегия. Затова трябва да се действа по-различен начин по отношение на стратегията "ЕС 2020".
Нашата група, групата на Европейската народна партия (Християндемократи), очаква да види един амбициозен ангажимент от страна на Комисията към европейското икономическо управление преди стратегията за 2020 г. През юни очакваме Съветът да вземе решителни решения и да се ангажира с амбициозни цели за държавите-членки и със стабилно европейско управление. Парламентът ще отправи предизвикателство в тази връзка, ако е необходимо. Бюджетните планове за следващата година трябва да съответстват на стратегията за 2020 г., а по други въпроси Парламентът ще изпълни институционалната си роля безусловно в интерес на устойчив икономически растеж и заетост за гражданите ни.
Г-жо председател, сътресенията в еврозоната са още едно свидетелство за значението на стабилните публични финанси по отношение на стабилността на еврото, на финансовата и икономическа стабилност и на това да не се позволява да прехвърляме тежести на бъдещите поколения, на нашите деца. Реформата на публичните финанси е важна предпоставка за успеха на стратегията "ЕС 2020", а оттам и за възстановяване на конкурентоспособността ни. Ето защо е толкова важно да представите предложения следващата седмица за укрепване на пакта за стабилност и растеж, г-н Рен. От съществено значение да се засили превантивния ефект и стабилността на устойчивите публични финанси в държавите-членки. Затова, от името на групата ни, бих насърчила Комисията да поеме полагащата й се отговорност и да представи амбициозни планове. Можете да разчитате на нашата подкрепа.
Ние, Парламентът, трябва да помислим как - заедно с вас - можем да предизвикаме Съвета да одобри засилването на пакта за стабилност и растеж. Трябва да се приветства фактът, че Съветът е създал работна група. Надявам се обаче, че Съветът ще даде съгласието си относно предложенията на Европейската комисията до края на годината.
Трябва да се възползваме пълноценно от възможностите, предоставени от Договора от Лисабон за засилване на европейското управление в краткосрочен план. Няма време за губене.
Pervenche Berès
Г-жо председател, г-н председател на Комисията, г-н действащ председател на Съвета, връзката между двете разисквания, които се проведоха току що, е интелектуално последователна. Връзката наистина ли означава нещо на практика? В групата на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския парламент имаше известни съмнения, защото не виждаме никаква последователност между текста във вида, в който ни беше представен от Комисията, и стратегическото партньорство, което искате да установите през юли, без Парламентът да е имал възможност да даде изричното си становище по отношение на насоките за "заетост".
Как може да се мисли, че ще поемем ангажимент за следващите 10 години? Първо, без да се отчита резултатът от Лисабонската стратегия, ни казвате: "Всичко се промени: вече не са необходими 27 насоки; вече имаме 10!" Това обаче промяна ли е, г-н Барозу?
Последователност означава да приемем, че, ако искаме стратегията за 2020 г. да бъде успешна, трябва да започнем от където се намираме преди да погледнем накъде отиваме. Трябва да погледнем и накъде искаме да отидем. Факт е, че днес се намираме в най-тежката криза след създаването на Европейския съюз; по-сериозна криза не е имало. Не можем да я пренебрегваме. Не можем да започнем работа по стратегия за излизане от кризата, защото това означава, че искаме от държавните органи да не поемат икономическите си отговорности, за да се даде свобода на пазара.
Не можем да разгледаме стратегията без да използване инструментите, с които разполагаме. Както добре знаете, г-н Барозу, не сме толкова богати. Разполагаме с инструмент, наречен пакт за стабилност и растеж; разполагаме и с друг инструмент, наречен финансова перспектива. Ако двете не са ясно свързани, нищо няма да постигнем.
Освен това, когато погледнем към изходната точка, имаме някои опасения. Първо, ние в групата S&D искаме, по спешност, държавите-членки вече да не са предмет на спекулации на пазарите. Тук не става въпрос за Гърция или за която и да е друга държава-членка. Тук става дума за ефекта на доминото и за липсата на ограничения на спекулата.
Ето защо предлагаме да се въведе механизъм за финансова стабилност, чрез който да се защитят държавите-членки от подобни спекулации, така че те да могат да свършат това, което имат да правят, тоест да се върнат на пътя на възстановяването и по този начин да се предпази социалният модел. Защото всеки знае, всеки заяви по време на кризата, че социалният ни модел е най-голямото ни предимство по отношение на глобализацията.
Ако стратегията за 2020 г. доведе до консолидация на бюджета, която напълно унищожи този социален модел, Европа ще загуби в международната конкуренция в бъдеще. Затова тя ще загуби способността си да отстоява модела, който олицетворяваме, и ще отстъпим мястото си на други континенти, ако не отстъпим и на пазарните сили. Това не е нашата визия за бъдещето.
Lena Ek
от името на групата ALDE. - (EN) Г-жо председател, от много месеци сме наясно, че Гърция се намира в много затруднено положение. Знаем, че еврото се обезценява с бързи темпове пред очите ни и че спредовете по държавните облигации се увеличават. Никой не може все още да се съмнява, че Европа е в сериозна криза, точно когато смятахме, че отново сме стъпили на крака.
Сериозно трябва да разгледаме въпросите, свързани с конкурентоспособността, с производителността и с устойчивия икономически растеж, но лидерите в Европа все още спорят какви действия трябва да се предприемат. Сега не е време за това. Необходими са реални действия и са необходими сега. Понеже е очевидно, че външният натиск в Съвета не действа, необходими са обвързващи цели и нови прозрачни средства за разглеждане на докладите за всяка държава-членка. Необходимо е основно зачитане на пакта за стабилност и растеж и са необходими надеждни и верни данни, върху които можем да вземем решение.
За да се окаже допълнителен натиск върху правителствата, структурните фондове и другите европейски помощи трябва да бъдат обвързани със способността на правителствата да ни представят точни данни. Нека направя едно сравнение. Когато един дребен земеделски производител прави грешки на половин хектар, той или тя губи помощи за всичко, което върши, в продължение на няколко години. Това е сравнението, което трябва да направим. Ето защо сме толкова стриктни по отношение на управлението в резолюциите на Парламента.
Също така е смущаващо, че Комисията не излиза с предложения, които сме обсъждали в продължение на години. За да се създаде платформа за бъдещ растеж, дневният ред на стратегическата политика трябва да бъде включен в стратегията "ЕС 2020". Нека дам някои примери. Водихме преговори за план за икономическо възстановяване. По-голямата част от него не е изпълнена. Парламентът поиска да има резервен план и затова е включен в резултатите, но резервният план все още не е приложен. Взехме решение за стратегически план за нови енергийни технологии. Все още не разполагаме с 50% от финансирането за стратегическия план, реален стратегически инструмент. Най-ефективният начин за намаляване на парниковите газове е да се продължи със стратегия за енергийна ефективност. Затова призовавам Комисията и държавите-членки да поставят енергийната ефективност на преден план в програмата си за действие.
Съществуващото законодателство трябва да бъде засилено, защото то не е достатъчно. Необходим е Планът за действие за енергийна ефективност, който се обещава от дълго време. Необходима е енергия в инфраструктурата, необходим е енергийният еквивалент на бързите влакове, супер-мрежите и високотехнологичните интелигентни мрежи, и ние разполагаме със средствата за това.
Трябва да гарантираме технически иновации и трябва да насърчим и представим стратегия за борба със социалното изключване и равенството между половете. Предвид настоящата криза, Комисията трябва да поеме отговорност и да завърши това, което започнахме заедно. Съветът трябва да бъде по-смел и да спре да спори. Ще предложим смела резолюция за втория етап от стратегията за 2020 г.
Rebecca Harms
от името на групата Verts/ALE. - (DE) Г-жо председател, госпожи и господа, това по-скоро представлява политическа провокация, когато програмата "Европа 2020" бива представяна като много добра стратегия за по-нататъшно излизане от кризата. Трябва само да погледнем предишната политика за регулиране на финансовите пазари, за да видим - ако бъдем достатъчно честни - че в продължение на месеци - дори години - обещаваме да регулираме тези пазари, които са извън всякакъв контрол, но до този момент сме успели само да постигнем нищожен напредък. По отношение на Гърция, вече сме принудени да погледнем в огледалото.
От кризата в Гърция е видно, че случилото се до този момент е напълно неадекватно. Гражданите ни чуха да обявяваме, че спасяваме банките. Те стиснаха зъби и го приеха. Сега те плащат цената. Публичните финанси вече са прекалено обременени от тези мерки. Сега спасяваме Гърция и трябва да го направим, няма никакво съмнение за това. Това ще бъде поредното предизвикателство за публичните финанси в много държави от Европейския съюз.
Банките отчитат големи печалби, но биват аплодирани, когато се окаже, че доброволно помагат на Гърция. Г-н Барозу, в Европейския съюз, към чиито пазар принадлежат 27 държави, нямаме друг избор освен да наложим данък за финансови сделки или друг инструмент, който да усмири жаждата на спекулантите за печалба в тази област. Наистина ни е необходим инструмент, с който, по един наистина справедлив начин, можем да накараме онези, които печелят от кризата и спекулират срещу еврото, да допринесат за това, което трябва да финансираме в момента. По отношение на публичните финанси, не можем да продължаваме по начина, по който започнахме.
В текста, който представихте, все още не мога да видя визия за това, което следва. Препратката към факта, че това трябва да се регулира на глобално равнище, е позната от разискването за климата. В тази връзка, от години не сме постигнали никакъв напредък.
За мен климатът е вторият основен въпрос. Ние по никакъв начин все още не сме излезли от кризата, но затъваме все по-дълбоко, защото не успяхме да предприемем съответните мерки. Всъщност считам за възмутително, че днес, малко преди разискването, стана ясно, че Кони Хедегаард работи усилено в Комисията в опит минималната цел за Европейския съюз да бъде изпълнена. Ако се вгледаме в сегашното положение, вече е крайно време да вдигнем целите до 30%. Ако не вдигнем тази цел, тогава можем да забравим за прочутата европейска търговия с емисии, например. Ако въглеродният двуокис няма подходяща цена, защото целите ни са твърде слаби, тогава сме имали разгорещени разисквания в продължение на години, но все още сме далеч от постигането на целта, поставена от самите нас. По отношение на превръщането на европейската икономика в по-устойчива - както е посочено в заглавията на програмата на Комисията - всички ние бихме казали, че искаме да вземем участие в това. Г-н Барозу, по отношение на програмата обаче, Комисията все още не е посочила как ще бъдат постигнати целите в европейската икономика. Какви инструменти и какви програми за насърчаване ще бъдат използвани за тази цел?
Г-жа Ek спомена някои конкретни области. Трябва да се свърши много работа по тази програма. Въз основа на това, с което разполагаме в момента, според мен, Европейският парламент все още не може да заяви, че след Лисабон това е вече една успешна стратегия. Така да се каже, "Европа 2020" е формулирана по такъв начин, че да ни изведе от провала на Лисабонската стратегия към следващия провал.
Michał Tomasz Kamiński
Г-жо председател, смятам, че г-н Барозу днес наистина има трудна задача. Неговата работа е една от най-трудните в Европейския съюз. Той трябва да разделя времето си в спорове с левицата и с десницата - с хора, които имат най-добрите отговори на най-трудните проблеми. Г-н Барозу трябва умело да маневрира между тези предложения. Смятам, че най-добрата от тях е стратегията за 2020 г., която беше предложена от Комисията. Изненадан съм от предложенията, направени в залата, според които начинът да се възстанови настоящото, много трудно, положение, е да повторим грешките си.
Бих искал да кажа, че прекарах 18 години от живота си в държава, която беше наречена Народна република Полша, в която имаше министерство на вътрешната търговия и в която лавиците в магазините бяха празни. Имаше министерство на вътрешната търговия, но нямаше вътрешна търговия. Днес и в продължение на 20 години, за което благодаря на Бога, в Полша вече нямаме министерство на вътрешната търговия, но имаме вътрешна търговия.
Бих искал да кажа, че решението на настоящата криза със сигурност не е по-голяма регулация, нито по-високи данъци или повече намеса. Аз не съм, разбира се, фанатик на свободния пазар. Смятам, че ролята на държавата е да коригира пазарните механизми, но това трябва да става много внимателно. Ако искаме да говорим честно за развитие в Европа, нека не забравяме как гласувахме за директивата за услугите по време на последния парламентарен мандат. Нека не забравяме какво се случи с директивата за услугите в тази зала. Защото без свободното движение на хора, услуги и капитали, Европа няма да бъде в състояние да се конкурира ефективно с другите континенти в света.
Днес чуваме, че не можем да се конкурираме с други региони на политическа и икономическа интеграция, но със сигурност самите ние принуждаваме предприемачите от нашия континент да отидат другаде заради прекомерна регулация и поставяне на прекомерни тежести върху предприятията. Затова нека се запитаме какво още можем да направим в подкрепа на стратегията за 2020 г., защото няма друга и ние, разбира се, трябва да излезем от кризата.
Също така, няма съмнение, че трябва да помогнем на Гърция. За нас, поляците, които представлявам тук, думата "солидарност" има голяма значение. Затова днес трябва да покажем нашата солидарност с Гърция. Искам отново да подчертая, че трябва да направим всичко възможно Европа да се възстанови от икономическата криза, защото това не е само проблем, пред който са изправени милиони семейства, но е и проблем на вярата в нашето бъдеще. Аз имам вяра в бъдещето на Европа, вярвам в нашия успех.
Gabriele Zimmer
Г-жо председател, ако сравним разискването относно последната точка от дневния ред с настоящото разискване, то явно говорим за два паралелни свята. От една страна имаме Европейски съюз, в който държави като Гърция, Италия, Испания и Португалия се намират в дълбока криза, а други държави като Германия и Франция предприемат възпиращи действия, докато от друга страна имаме Европейски съюз, за който се разработва стратегия, която по никакъв начин не отговаря на тези предизвикателства.
С тази стратегия нито сме определили нова посока за развитието на Европейския съюз, нито сме предоставили отговори на въпросите, свързани с инструментите, които не работят. По същия начин, не сме направили никакъв опит да разясним разпределението на правомощия между държавите-членки и Европейския съюз или взаимоотношенията между еврозоната и държавите в Европейския съюз, които не са част от еврозоната. Не сме включили нито един от въпросите, които възникнаха през последните няколко години във връзка с Лисабонската стратегия и не сме дали никакви отговори, насочени към бъдещето. Не сме предоставили разяснение по отношение на бъдещото развитие на Европейския съюз. Това, разбира се, беше причина за много разногласия, които вече можем да усетим.
По отношение на обсъждането на европейското икономическо управление и Европейския валутен фонд, не можем просто да действаме сякаш е възможно е да се продължи със стратегията по този начин. Преди да говорим за изпълнението на "Европа 2020", спешно трябва да спрем стратегията и да отделим повече време за процеса на вземане на решения и трябва да извършим анализ на действителните предизвикателства, пред които сме изправени. По този начин, трябва да включим гражданското общество и преди всичко Парламента в значително по-голяма степен отколкото в миналото. В противен случай ще вървим към катастрофа с широко отворени очи!
Godfrey Bloom
от името на групата EFD. - (EN) Г-жо председател, жалко е, че г-н Барозу избяга от залата. Смятам, че той щеше да научи толкова много от мен тази вечер!
Бих ви посъветвал да не се тревожите прекалено много за Европейския съюз през 2020 г., защото аз по-скоро смятам, че няма да го има! Той ще си отиде по същия начин както Съветският съюз, с който толкова си прилича, и то поради същите причини: той е централизиран, корумпиран, недемократичен и некомпетентен; зад него стои нечестив съюз на големи корпорации и алчни бюрократи; той е спонсориран от еко-фашистка програма от платформа на извратена измислена наука, наричана "изменение на климата".
Всеки път, когато хората в Европа имат възможност за референдум, те го отхвърлят. На британците, разбира се, не им беше дадена възможност да се изкажат, благодарение на измамата на единствените три партии с достъп до телевизионните дебати в моята държава, подкрепяни и подстрекавани от корумпирания от Европейския съюз обществен оператор, известен като "Би би си".
Европейският съюз вече се разпада. Сцените, разиграли се в Гърция днес, ще се разпространят и в другите средиземноморски държави по-скоро, отколкото можем да си представим, и те в крайна сметка ще достигнат до държавите в северна Европа, които ще трябва да платят цената. Децата и внуците ни ще ни проклинат докато събират парчетата от тази напълно ненужна каша!
Franz Obermayr
(DE) Г-жо председател, интелигентен, устойчив растеж, акционизъм, реформи, икономическо управление - все хубави думи и похвални цели. Аз обаче имам няколко въпроса в това отношение, които са причина за безпокойство. Обявената нова стратегия ще последва ли съдбата на своя предшественик? Как можем да включим регионите и местните органи, за да бъде успешна тази стратегия и по-специално как можем по-добре да насърчим и наблюдаваме преструктурирането на националните бюджети? Трябва обаче да бъдем много внимателни с примерните ни решения, за да се гарантира, че една централистична форма на европейско икономическо управление няма да се промъкне незабелязано и да подкопае последните остатъци от националния суверенитет.
Суверенитет означава и поемане на отговорност и следователно поемане на отговорност за грешната финансова политика. Неприемливо е някои държави-членки да си позволяват разходи за сметка на другите държави-членки. Трябва да покажем солидарност, разбира се, но това не трябва да бъде еднопосочна улица. Едно централистично икономическо управление от Брюксел, което определя европейския стандарт, със сигурност не е правилният начин.
Gunnar Hökmark
(EN) Г-жо председател, смятам, че е важно да обсъдим доброто управление в смисъл, че, разбира се, е важно да се окаже натиск върху всички нас за провеждане на необходимите реформи, но нека не забравяме, че основното добро управление, с което разполагаме, е да се гарантира, че Европейският съюз прави това, което Европейският съюз трябва да прави.
В това отношение са налице някои недостатъци - един от тях е начинът, по който подходихме към пакта за стабилност и растеж. Нека не забравяме, че преди да изготвим нови правила трябва да се придържаме към най-основните правила, но нека изтъкна и някои други неща. По отношение на финансовите пазари; нека поговорим за финансовите пазари като част от икономиката, а не като отделен сектор, защото никога няма да привлечем инвестиции и нови работни места, ако разглеждаме това като отделен въпрос.
Малко се смутих, когато отбелязах, че председателят на комитета "Базел II" предположи, че новото правило за капиталовите изисквания ще намали икономическия растеж с 1%. Това е едно доста ниско ниво от негова страна. Увеличаването на капиталовите изисквания може да доведе до по-малко инвестиции и това въобще не е това, което трябва да направим, когато искаме да изградим наново доверие в европейската икономика в момент, когато излизаме от бюджетните дефицити, които имаме.
Позволете ми да посоча едно от нещата, които можем да направим заедно, а именно да създадем икономика, основана на знанието. Парадоксално е, че колкото повече нашите общества и икономики се превръщат в икономики на знанието, толкова по-малък е вътрешният пазар, защото законодателството в това отношение е създадено за една остаряла икономика и индустрия, а не в такава степен за сектора на услугите, където трябва да постигнем повече по отношение на директивата за услугите. Нека кажа също, че трябва да осъществим реформа, която да направи европейските университети по-независими и по-европейски, отворени за студенти и изследователи и създаващи динамично развитие в обществото на знанието.
Нека се придържаме към всички неща, които можем да свършим заедно на европейско равнище. Това е най-доброто европейско добро управление, което можем да имаме.
Marita Ulvskog
(SV) Г-жо председател, аз идвам от същата държава-членка като предишния оратор, но аз съм от политическата левица. Това е видно и от предложенията, за които сме отговорни социалдемократите.
Ние виждаме ситуацията в света. Виждаме ситуацията в Гърция: конфликти на улицата, предстояща обща стачка, отчаяние, гняв, гняв за пазарните игри с всички държави. Разбира се, това беше утежнено от основните държави от еврозоната, които разочароваха друга държава-членка, Гърция. Кризите обаче могат да се разпространят. Това е опасен момент за всички държави. Малко държави могат да разчитат, че са в безопасност. Поради тази причина всички трябва да съсредоточим усилията си върху преодоляване на кризата и изготвяне на добри предложения. Трябва обаче да изберем начин, който не просто включва постигането на краткосрочни решения и краткосрочни успехи и гасене на пожара, който впоследствие отново пламва и изгаря всичко около себе си.
Затова, първо трябва да инвестираме в нещо, което ще поддържа търсенето високо. Това, което ме притеснява преди срещата на върха през юни, е, че избираме пътя, за който говори предишният оратор. Важно е на срещата на върха да се поемат ясни ангажименти Европа да не се поставя в нискоенергиен режим. Важно е да се поддържа високо търсене и да се насърчат инвестициите. Трябва да намалим равнището на безработицата при жените, младите и по-възрастните хора. Лично аз съм много разочарован от фиктивното равенство, което последният Съвет представи след заседанието си.
Второ, трябва да започнем да се превръщаме в общества, приспособени към изменението на климата. Ясно е, че при всяка криза има и възможност за развитие: да се промени посоката, да се смени. От изключителна важност е Комисията да позволи на г-жа Хедегаард действително да бъде политик на климата, който може да спомогне за постигането на напредък в Европа на срещата в Канкун.
Третата ми точка се отнася до финансовите пазари. Преди няколко седмици в специалния комитет по финансовата, икономическата и социалната криза бяхме посетени от един американски професор, който заяви следното: в Съединените щати казваме, че не можем да регулираме финансовия пазар, защото това не се прави в Европа. Необходимо е, но нямаме смелостта. Какво казвате в Европа тогава? Е, казвате, че не можете да регулирате финансовия пазар, защото това не се прави в Съединените щати. По този начин продължаваме да прехвърляме топката в игрището на другия. При този вид политика има хора, които печелят, но има и такива, които губят. Това е нещо, за което трябва да имаме смелостта да променим в тази Европа.
Wolf Klinz
(DE) Г-н председател, госпожи и господа, от икономическия си опит знам, че стратегиите са толкова добри, колкото конкретните мерки за изпълнението им и средствата за наблюдението им. Комисията все още не е предоставила решение в това отношение. Слушаме целите, с които напълно можем да се идентифицираме, чуваме похвални намерения, но не чуваме почти нищо за това как тези цели ще бъдат постигнати по-конкретно.
Аз предполагах, че финансовата и икономическа криза - най-голямата от Втората световна война насам, която вече се задълбочи заради допълнителния проблем с кризата, свързана с националния дълг - е на челно място в списъка със съображения на Комисията. Според мен, това щеше да бъде логичната изходна точка, защото и двете кризи съществено промениха ситуацията.
Ако не спрем с похвалните намерения, а наистина искаме да постигнем нещо през следващите десет години, тогава ще трябва много конкретно да разгледаме редица въпроси:
Първо, трябва да направим преглед на финансите си - не само в Европейския съюз, но и във всяка държава-членка, в съответствие с единни критерии - така че да знаем в какво положение се намираме, каква е финансовата ни свобода на действие и какво всъщност можем да си позволим да направим.
Второ, трябва да изготвим механизъм за излизане от кризата, който да не позволи да бъдем изхвърлени от борда в бъдеще в случай на евентуални бури на пазарите.
Трето, трябва да завършим изграждането на вътрешния пазар в областите, където все още не е завършен - очаквам много от доклада на г-н Monti - включително по отношение на услугите.
Четвърто, трябва убедително да определим как ще допълним общата валутна политика с обща, тясно свързана икономическа и финансова политика и дори фискална политика.
Пето, трябва много точно да определим как можем да заменим несъответствието, на което станахме свидетели, между държавите-членки с по-голямо сближаване като съсредоточим усилията си върху икономически проекти, които по същество са наистина европейски. Такива има много: енергийната политика, енергийните връзки, високоскоростните железопътни и пътни мрежи, системите за навигация и много други подобни проекти.
Emilie Turunen
(DA) Г-н председател, бих искала да започна с това, че работата по стратегията "ЕС 2020" е много важна, защото трябва да обърнем сериозно внимание на това как ще се издържаме в Европа за в бъдеще. Трябва внимателно да помислим какво ще правят 23 милиона безработни европейски граждани в бъдеще. Като цяло обаче, ние в групата на Зелените/Европейски свободен алианс смятаме, че в стратегията липсват конкретни цели в редица важни области, които имат за цел да направят проекта за социална Европа основен приоритет през следващите 10 години.
Първо, не виждаме никаква ясна цел за намаляване на безработицата сред младите хора, която е тревожно висока във всички държави-членки. Първите мерки тук могат да бъдат въвеждане на европейска гаранция за младите хора, която би им помогнала на пазара на труда. Второ, трябва да гарантираме, че разполагаме с конкретни цели за борба с бедността. Смятам, че е безобразие, че държавите-членки на Европа в най-богатия регион на света не могат да се споразумеят за конкретни цели за намаляване на бедността. Някои хора казват, че това определение не им харесва. На тях бих казала, че те не трябва да позволят техническите подробности да бъдат пречка. Други казват, че не разполагаме с правно основание в Договорите. На тези хора бих казала, че разполагаме с новия Договор от Лисабон.
Трето, трябва да работим по един последователен начин за един задължителен план за заетостта. Трябва да свържем зелените инвестиции с нови работни места. Трябва отново да образоваме и обучим работната си сила, за да е в състояние да заеме тези работни места. И последно, държавните глави и правителствените ръководители в рамките на Европейския съюз трябва да гарантират, че е налице отделна цел за развитие на социална Европа, където същото равнище на амбиция се прилага за заетостта и социалната сигурност и където акцентът не е само върху количеството, но и върху качеството на създадените работни места. "ЕС 2020" все още не предвижда тези неща и затова има да се свърши още много работа.
Malcolm Harbour
(EN) Г-н председател, искам да се спра на липсата на амбиция, която виждам в стратегията "ЕС 2020", за начина, по който можем да използваме инструментите, с които разполагаме - единният пазар - за да бъде тя ефективна и да се създаде нови работни места и възможности: това, за което говореше г-жа Turunen. Не е достатъчно - и се обръщам към председателя и Съвета, ако членът на Комисията слуша - да се постави единния пазар и постиженията му под заглавието "Липсващи връзки и трудности". Това е много по-важно от това, колеги. И просто не е достатъчно да се каже, че Комисията ще предложи действия; това е задача на Комисията и на държавите-членки.
Моят комитет, Комитетът по вътрешния пазар, миналата седмица прие доклад с огромно мнозинство, в който са посочени някои наистина амбициозни идеи за съвместни действия за завършване на единния пазар. Ще го получите следващата седмица с доклада на професор Monti. Нека станем свидетели на някои основни промени тук, и двете страни. Искаме закон за единния пазар, набор от ясни политически цели за завършване на единния пазар, и искаме също да видим обществени поръчки, често неизползван инструмент за постигане на целите на иновациите и зелените технологии. Това почти не се споменава в доклада. За бога, защо обсъждаме тези други цели, когато не действаме по отношение на това, с което вече разполагаме?
Ilda Figueiredo
(PT) Г-н председател, стратегията не дава отговор на сериозните проблеми, пред които сме изправени, и още по-малко по отношение на истинското икономическо и социално бедствие, до което налагането на политиките за свободна конкуренция водят в някои държави-членки с по-крехки икономики. Би било грешка да се настоява за политики, които са идентични с либералната Лисабонска стратегия, която хвърли целите, обявени преди 10 години, за пълна заетост и премахване на бедността, на боклука, и вместо това даде приоритет на интересите на икономически и финансови групи, което беше печелившо за тях, но дойде на цената на влошаването на социалното положение и заетостта.
Трябва само да погледнете последиците от прилагането на безразборните критерии на пакта за стабилност, както и на либерализацията и приватизацията на стратегически сектори на обществените услуги, включително финансовите услуги, енергетиката, транспорта и пощенските услуги. Трябва само да погледнете какво се случва в областта на труда, с намаляването на сигурността на работните места и нарастването на безработицата, която в момента възлиза на повече от 23 милиона, към което могат да се добавят 85 милиона души, живеещи в бедност.
За разлика от това, в което се опитват да ни убедят, всички показатели сочат, че, ако прилаганите досега стратегии продължат, темпът на икономически растеж ще бъде много нисък и по-нисък от други части на света, което означава, че безработицата ще се увеличи, работните места ще станат по-малко сигурни и по-зле платени, а бедността и социалното изключване ще се влошат. За съжаление, бюджетът на Съюза не предвижда решение на необходимостта от икономическо и социално сближаване, както стана ясно от положението на Гърция.
Ето защо е време да се направи оценка и да се признаят последиците от прилаганите досега политики. Време е да се даде приоритет на социалната устойчивост. Време е да се сложи край на финансовите спекулации и на господството на финансовия сектор над икономиката. Време е да се сложи край на пакта за стабилност и на Европейската централна банка да се предоставят други функции, да се наложи ефективен контрол над финансовия сектор и да се даде приоритет на един истински пакт за напредък и социално развитие.
Mario Borghezio
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, фактът, че сме тук и обсъждаме и разглеждаме съдържанието на стратегията "Европа 2020", докато в Атина умират работници, а една държава, една нация е на ръба на пропастта, обрисува една доста показателна, бих казал дори гротескна, картина на европейската политика.
Абсолютно забележително е, че при едно такова положение, Комисията не смята, че трябва внимателно да се вгледа в себе си, защото тук не става дума, че не осъзнава, че кризата, която вече е донякъде е достигнала, бих казал, драстични величини, е последица от много сериозни грешки, както стана ясно от провала на Лисабонската стратегия. Много грешки и един обвиняем на подсъдимата скамейка: еврото.
В изявленията си всички посочвате, че Гърция е отделен случай, но ще кажете това и когато - въпреки че се надявам това да не е така - възникне друга подобна ситуация, в Испания, например: това също ли ще е отделен случай? Вече ни е писнало да чуваме това извинение: ипотечната криза също беше отделен случай. Трудно е да се повярва и много трудно да се приеме казаното от Комисията, когато Европейският съюз все още не е решил да изчисти европейските банки и да каже на спестителите, производителите и на реалната икономика какъв безпорядък цари в европейските банки, за да може да се разработи стратегия.
Трябва да вземем тези неща предвид и да не забравяме, че една сериозна стратегия трябва да се основава на реалната икономика, на системата на малките и средни предприятия, и естествено трябва да даде отговорна роля и на работниците чрез тяхното участие.
Csanád Szegedi
(HU) Г-н председател, госпожи и господа, най-големият проблем в Европейския съюз е, без съмнение, безработицата. Не можем обаче да виним работниците, дребните земеделски производители или предприемачите за тази ситуация. Единственият виновник е политическата и икономическа философия, която е на страната на мултинационалните дружества срещу работниците, дребните земеделски производители и малките местни предприемачи. Безформените, изключително ориентирани към печалбата мултинационални дружества искат да вземат лъвския пай от печалбата, като същевременно допринасят възможно най-малко за обществените разходи.
Всяко стратегическо решение, което облагодетелства местните интереси, е добро за държавите-членки на Европейския съюз, а всяко решение, което засилва хегемонията на мултинационалните дружества, е лошо. В "Jobbik" бихме искали да се сложи край на икономическия монопол на мултинационалните дружества и Европа да се върне на дребните земеделски производители и семейните предприятия, така че с тяхна помощ да може да се премахне безработицата в рамките на Европейската общност.
Herbert Reul
(DE) Г-н председател, г-н действащ председател на Съвета и г-н председател на Комисията, председателят на Комисията току що заяви, че във времена като тези не можем да възприемем подход "за сметка на другите", а първо се нуждаем от добро сътрудничество и решителни действия. Това е вярно. Затова ни е необходима и стратегия за действие. Моето впечатление обаче е, че проектът за 2020 г. и по-специално начинът, по който ще водим преговори и ще го финализираме тук, не представлява истинска стратегия. Той е по-скоро една идея на хартия, за която има натиск да бъде приета по ускорената процедура. Дали това е начинът да се избегнат проблемите, които г-н Барозу описа много точно, е съмнително. Например, той каза, че най-големият проблем на Лисабонската стратегия е бил фактът, че засегнатите страни не са били включени, не са я припознали и затова не са взели участие в нейното изпълнение. Точно това и се случи.
Ако това е така обаче, то тогава за една нова стратегия трябва да отделим време спокойно да работим, за да накараме засегнатите страни наистина да вземат участие и след това да можем да я обсъдим спокойно. Разбирам, че в този момент, когато финансовата криза и проблемът на Гърция ни изправят пред нови проблеми всеки ден, не можем да се справим по този начин. Това не е и критика. Критиката ми е, че ние в Парламента позволяваме начинът, по който разглеждаме програмата, да ни бъде наложен.
На Съвета на председателите на комисии няколко пъти изразихме желание да структурираме сроковете малко по-внимателно, за да можем да продължим по-задълбочено. Вместо това, процедурата се експедира и днес вече провеждаме разискване, а друго ще се състои на месечната сесия през май, след което през юни предложението ще бъде представено на Съвета и това ще е всичко. Моля, не се изненадвайте, ако в края на всичко това няма забележима промяна по отношение на предприетите действия. Това няма да ме учуди, защото не можем да постигнем промяна по този начин. Необходим е задълбочен анализ, а не повърхностните заключения, посочени от члена на комисията, отговорен за действия в областта на климата, през последните дни - които се взимат от кризисната ситуация и факта, че сега се отделя по-малко въглероден двуокис - което означава, че вече можем да поставим цел от 30% или 40%.
Стандартът не може да бъде кризата! Стандартът трябва да бъде ориентирана към бъдещето перспектива. Трябва внимателно да разгледаме ситуацията и внимателно да помислим какви заключения можем да направим от иновациите, икономическото развитие, научноизследователската и развойна дейност. Ние обаче няма в действителност да направим това, разбира се.
Alejandro Cercas
(ES) Благодаря Ви, г-н López Garrido, благодаря на някой, който може да предаде съобщението на председателя на колегията на членовете на Комисията.
Надявам се, че думите Ви ще бъдат последвани от действия и че през юни ще видим един много различен Съвет от този, който видяхме през пролетта. Това е защото думите Ви, които подкрепям от начало до край, не ми вдъхват увереност и не успокояват опасенията ми, че ще видим един Съвет, изпълнен с апатия и съмнения, който понякога повдига въпроси, които наистина ни изпълват с ужас, например, че целите, големите ни политически, изчислени цели, не са препоръчителни и дори не са възможни.
Благодаря Ви, г-н López Garrido, надявам се, че испанското председателство ще спомогне за разрешаването на всички тези неясноти, защото аз съм убеден, че това ще се разглежда като важен момент в историята на Европа, когато му дойде времето. Това са много объркани времена, в които разглеждаме най-големите предизвикателства дали искаме повече или по-малко Европа.
Това е целта на стратегията "Европа 2020". След 10 години ще бъдем ли повече или по-малко обединени? Победата ще принадлежи ли на тези, които смятат, че трябва да работим заедно за разрешаване на икономическите и социалните проблеми, или на тези, които са доволни от национализма и унищожаването на основните елементи, които изграждаме през последните 40 години? Ще бъдем ли по-положително настроени? Готови ли ще сме да приемем цели на солидарност помежду си, да споделяме по равно, да създадем повече богатство и да го споделим по равно, или ще оставим всичко в ръцете на пазарите?
Аз не смятам, както някои колеги заявиха, че това се е случило, защото е имало повече Европа, повече регламенти и повече социална справедливост. Напротив, точно липсата на Европа, липсата на регламенти, беше това, което доведе до кризата.
Затова бих искал да отправя две искания, г-н López Garrido: запазете целите за борба срещу бедността и целите за насърчаване на по-добро образование, които са включени в текста на Комисията, но не и в текста на Съвета, и асоциирайте Парламента с гласа на хората, така че целите на хората да бъдат цели на Европа, а не цели на технократите или на така наречените "пазари", които често са цели на спекулантите.
Olle Schmidt
(SV) Г-н председател, това, което засяга Гърция, засяга всички нас, включително държавите извън еврозоната. Това, от което се нуждае Европа днес, е да бъде обединена и да предприеме категорични действия, а не по-нататъшно разделение. Затова, г-н член на Комисията, разочароващо е, че 11 държави няма да присъстват в петък. Беше казано, че имаме обща съдба в Европа, но за съжаление това не е така в момента.
Разбира се, трябва да има по-голям надзор на финансовите пазари и, разбира се, необходимо е по-строго законодателство. Това е нещо, което и аз, като либерал, мога да разбера и приема, но това трябва да стане по един балансиран начин и да бъде координирано на глобално равнище.
Нека предприемем категорични и агресивни действия, ако това е необходимо, но не трябва да действаме от паника. Трябва да запазим спокойствие, за да не навредим повече на икономическото възстановяване, което въпреки всичко и въпреки ситуацията в Гърция, е забележимо.
(EN) Когато чух г-н Bloom, бях много разстроен. Той не е тук сега, но да се сравнява Европейския съюз със Съветския съюз е обида към всички онези, които са преживели съветското потисничество и всички онези, които са загинали. Смятам, че г-н Bloom трябва да се извини на всички онези, които обиди.
Lajos Bokros
(EN) Г-н председател, когато испанският министър-председател Хосе Луис Родригес Сапатеро даде начало на испанското председателство в Страсбург, той направи реч за "Европа 2020" без веднъж да спомене защо Лисабонската стратегия изобщо се провали. Тогава му зададох следния въпрос: как може да се изготви нова стратегия без да се анализира провала на предишната?
Сега нямам друг избор освен да повторя въпроса си, защото в новия документ изобщо не се посочва причината за този провал. Моля, сеньор Garrido, можете ли да отговорите на въпроса ми: как е възможно да се създаде нов, много амбициозен набор от цели, без първо да се анализират причините за провала на Лисабонската стратегия?
Cornelis de Jong
(NL) Г-н председател, отправям предизвикателство към Комисията и Съвета да направят ясен избор. Първо: изберете демокрацията. Как Съветът възнамерява да взема решения, които ще определят социално-икономическите политики в държавите-членки за период от десет години без гласоподавателите да могат да изразят мнението си за тях по време на този период, през тези десет години? Например, това би означавало, че един отиващ си холандски министър-председател ще може да взима решения за десет години, а това просто е неприемливо.
Второ: работата трябва да бъде платена. Целта за 75% заетост звучи добре, но Европа не се нуждае от повече бедни работници. Как всъщност Съветът определя заетостта?
Трето: изберете стабилни публични разходи. Как може Комисията да представя бюджет за 2011 г., в който се обещава растеж в размер на не по-малко от 5,8%, докато "Европа 2020" поставя силен акцент върху мерките за икономии.
Четвърто: изберете социален вътрешен пазар. Комисията и Съветът съгласни ли са с комисията по вътрешния пазар и защитата на потребителите, която предложи вътрешният пазар да бъде по-социално ориентиран и тръжните процедури да са насочени повече към качеството и социалната справедливост?
Пето: изберете намаляването на бедността. По отношение на намаляването на бедността, Съветът се стреми единствено към икономически растеж. През последните години, в резултат на икономическия растеж служителите на ръководни постове получават огромни заплати, а бедните стават все по-бедни. Какви действия ще предприемете, за да гарантирате, че хората с големи заплати и банките, а не бедните, ще платят цената на кризата, например?
Mara Bizzotto
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, за да се справим с проблема на заетостта по един конструктивен начин, трябва да са налице три лозунга за действие на Европейския съюз: реакция, развитие, гаранция.
Реакция: а именно, спиране на празничните тонове на евро-пропаганда, за да се предприемат практически действия по отношение на проблемите на гражданите на Европейския съюз, гарантиране на пряка връзка между обучението и пазара и териториалните изисквания, и промяна на възприятието на младите хора относно физическите професии.
Развитие: а именно, превръщане на стратегията "Европа 2020" в положителен синтез на нуждите на предприятията и тези на работниците, в подкрепа на пазара на труда, където "гъвкавата сигурност" на трудовите договори отговаря на нестабилността на търсенето на пазара.
Гаранция: а именно, осигуряване на работа на тези, които са я загубили, преди всичко на гражданите ни: затова държавите-членки трябва да определят имиграционни политики в съответствие с реалните имиграционни нужди, и при 23 милиона безработни те трябва да помислят за блокиране, поне за няколко години, на имиграцията извън Европейския съюз. Не виждам никакъв друг начин да се защитят работните ни места, социалната ни система. Необходим е прагматизъм, смелост и децентрализация.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Устойчивият икономически растеж изисква огромни, постоянни инвестиции и в транспортния сектор. Секторът на транспорта възлиза на 10% от БВП на Европейския съюз и осигурява повече от 10 милиона работни места.
Използвам възможността да призова Европейската комисия и Съвета, когато финализират стратегията "ЕС 2020", да вземат предвид и следните изключително значими фактори, свързани с транспортния сектор: насърчаване на изследователската и развойна дейност и иновациите за постигане на зелен транспорт; консолидация на целта на Европейския съюз за обезвъглеродяване (декарбонизация) на транспорта посредством алтернативни средства, електрически автомобили, ИТС, интелигентно управление на трафика, което обхваща и сектора на въздухоплаването; подобряване на координацията между инфраструктурите, за да се подобри опазването на околната среда, социалните условия на работниците и безопасността и сигурността на пътниците.
Бих искал да подчертая следните абсолютно съществени аспекти в конкретни области: спешната необходимост от прилагане на единното европейско небе в сектора на въздухоплаването, спешната необходимост от прилагане на оперативна съвместимост в железопътния сектор, разширяване и подобряване на пътната инфраструктура и безопасността на европейските пътища в сектора на автомобилния транспорт, постигане на интермодалност на вътрешните пристанища и разширяване на "морските магистрали" за морския и речния транспорт, и спешната необходимост от устойчиво развитие на градската мобилност.
Европейската комисия трябва да вземе предвид всички тези аспекти по отношение на мобилността, която трябва да бъде един от основните елементи в стратегията "ЕС 2020". Добре координираното развитие на транспортния сектор е от съществено значение за устойчивото развитие и за запазването и създаването на стабилни работни места.
Anni Podimata
(EL) Г-н председател, много Ви благодаря. Позволете ми да започна, като грък, като изразя дълбокото си съжаление за трагичните събития, настъпили в моята страна и довели до смъртта на трима граждани, загинали в банка, подпалена от екстремистки елементи по време на един голям, напълно мирен митинг.
Бих искала да използвам тази трагична възможност, защото знам, че днес цяла Европа и всички европейски медии са насочили вниманието си към Гърция, за да отправя молба към всички колеги тук да демонстрират отговорност, достойнство, солидарност и преди всичко уважение към една нация, която преживява такъв труден момент. Казвам това, защото се страхувам, че, от утре, определени големи европейски вестници в някои столици ще излязат с твърдението, именно въз основа на тези трагични събития, че страховете и съмненията им по отношение на това дали Гърция е в състояние и има волята да осъществи поетите от нея много трудни решения за финансова реформа са оправдани.
Защото, в деня след споразумението миналата неделя, започна същата история, която чуваме от 11 февруари насам, с редица коментари за неефективността на гръцките мерки и за перспективите за преструктуриране на гръцкия дълг, със спекулации дали държавата може да напусне еврозоната и, разбира се, с нови атаки от пазарите, както срещу гръцките облигации, така и срещу португалските и испанските облигации.
Чудя се, като се има предвид, че ние също обсъждаме перспективите на стратегията за 2020 г., до къде ще доведе това. Накъде сме се запътили с тази абсолютна зависимост на националните икономики от пазарните кризи, от оценките на агенциите за кредитен рейтинг, които не отговарят пред никого и чиито рейтинги, независимо дали са прави или не, на дружествата или държавите, особено държавите в еврозоната, нямат абсолютно никакви последици и не подлежат на никакъв контрол?
(Ръкопляскания)
Ramona Nicole Mănescu
(RO) През последните две години се изправихме пред най-тежката световна икономическа криза. Ето защо е жизненоважно усилията ни да бъдат насочени по-добре, за да се осигури тласък на конкурентоспособността, производителността и потенциала за икономически растеж.
Целите на стратегията трябва да бъдат реалистични. Ето защо те трябва да бъдат определени в тясна връзка с националните цели на държавите-членки, които самите те са определили в съответствие с приоритетите и специфичните особености на всяка държава-членка. В резултат на това, искам да приветствам идеята, че целите, приети на общностно равнище, трябва да бъдат разделени на различни национални цели.
Като част от резолюцията на Парламента, поисках от Комисията да представи нови мерки, като например възможни санкции за държавите-членки, които не съумеят да приложат стратегията, и стимули за тези, които успеят. В действителност, финансирането от Европейския съюз трябва да зависи не само от постигнатите резултати, но и от съвместимостта на целите на стратегията. Не трябва обаче да пренебрегваме значението на политиката на сближаване за постигането на икономическите цели и целите за развитие на Европейския съюз.
Затова трябва внимателно да разгледаме предложенията на Комисията, защото едно такова предложение за автоматично спиране на структурните фондове в случай на държави-членки с голям бюджетен дефицит би представлявало нереалистична мярка и би било напълно в противоречие с целите на политиката на сближаване, и особено тези, насочени към намаляване на различията между държавите-членки.
Oldřich Vlasák
- (CS) Европейският съюз представлява най-голямото геополитическо сформирование в света от гледна точка на населението. Досегашният ни успех, към който трябва да подходим с голямо смирение в настоящия период на криза, се състои в способността на икономиките ни да изграждат собствен капацитет за иновации и износ, в частност.
Това е особено видно по отношение на конкуренти като САЩ и Япония, но също и Китай, Индия и Бразилия. В този смисъл считам, че е особено важно да се запази стратегически акцент най-вече върху икономическия растеж и заетостта. В тази връзка, на социалните проблеми и изменението на климата не трябва да се позволява да отклоняват вниманието от основните цели.
В същото време, трябва да се има предвид, че важна предпоставка за интелигентен и устойчив растеж в нашите държави-членки и техните региони и общини е съответната инфраструктура, както от гледна точка на транспорта, така и по отношение на околната среда. Този фактор не е взет предвид в достатъчна степен в стратегията "Европа 2020" и затова основният акцент върху продължаване и засилване на инвестициите в развитието на инфраструктурата липсва напълно, особено в държавите и регионите, където в момента не е достатъчно развита.
Joe Higgins
(EN) Г-н председател, основната стратегия на Европейската комисия за Европа до 2020 г. разчита на неолиберален капитализъм и пазарна система - с други думи, същите фактори, които хвърлиха света в настоящия икономически хаос и които бяха илюстрирани в отговора на Комисията и правителствата на Европейския съюз към финансовата криза в Гърция: срамна капитулация пред спекулациите и стремежа за печалба на акулите във финансовите пазари; искане услугите и жизненият стандарт на гръцката работническа класа, пенсионерите и бедните да бъдат потъпкани от неутолимата алчност на тези финансови пазари, които не са някакъв вид всемогъщ бог, както медиите искат да ни накарат да повярваме, а инвестиционни банки, хедж-фонд оператори, притежатели на облигации и други подобни - паразити, които преследват големи печалби като нарочно спекулират, за да създадат финансова нестабилност, а после да експлоатират това, за да смъкнат кожата на трудещите се. Такава ли Европа искаме за 2020 г.?
Жалко е да чуя, че г-н Барозу ги приканва да бъдат отговорни: това е като да се иска от акулата да се откаже от вкуса на кръв! Отпорът на гръцката работническа класа трябва да бъде подкрепен от работниците в цяла Европа. Трябва да сложим край на диктатурата на пазара. Това ще бъде направено не от идиоти, подпалващи банки, а от устойчиви и масови мобилизации и стачки от страна на трудещите се и замяна на тази болна система с един демократичен социализъм и истинско човешко общество, което да бъде създадено до 2020 г.
Jaroslav Paška
- (SK) С цялото ми уважение към внесените документи, приликата им с петилетките, които трябваше да донесат просперитет на Източния блок, не може да се пренебрегне. Те дори започват, като признават, че предишната стратегия, по различни причини, не е била успешна.
Тогава те посочват дръзки цели и се опитват да убедят хората, че всичко наистина ще бъде по-добре този път. Това обаче не е така. Стратегиите дойдоха и си отидоха, а икономиката се срина. Тези стратегии не съумяха да зачетат основните правила на икономическия живот. Днес Европа е загубила силата си въпреки факта, че има по-висок процент на образовани хора, отколкото по-успешни държави като Китай или Индия. Защо е така? Защото отговаря на всеки проблем по същия начин като Европейския съвет или Комисията, чрез създаване на поредната нова институция или поредния орган. Повечето образовани европейци биват погълнати от различни организации и тези милиони образовани хора, които същевременно биха могли да работят творчески в други области, например в областта на иновациите и развитието на производствения сектор, само трупат папки в офиса и отклоняват общи ресурси.
Госпожи и господа, ако наистина искаме да постигнем успех, преди всичко трябва да опростим правата на съвместно съществуване и бизнеса и да намалим административната тежест. Трябва да създадем повече свобода за прилагане на независимостта, предприемачеството и творчеството на хората, и трябва да пренасочим средствата, които в момента харчим за администрация, към напредък и подкрепа на иновациите и развитието на производствения сектор.
Othmar Karas
(DE) Г-н председател, госпожи и господа, нашите цели са общността на Европа, един заслужаващ доверие политически съюз, устойчива заетост и иновации, социално сближаване и устойчива конкурентоспособност.
"Европа 2020" не е нашата цел. "Европа 2020" трябва да бъде инструмент, който да ни позволи да постигнем целите си. Тя трябва да стане нашата декларация на Робер Шуман на 2010 г. и да бъде толкова осезаема, колкото на 9 май 1950 г. "Европа 2020" не трябва да се изроди в сборник от непостижими желания за бъдещето или кофа за смет, пълна с всичките ни неразрешени въпроси, проблеми и неуспехи. Тя трябва да бъде осезаем, финансируем, устойчив инструмент, който предлага отговор на кризата, и трябва да бъде мотивиращ, пробен проект на Европейския съюз, който можем да ратифицираме. "Европа 2020" трябва да даде началото на конкретни проекти за растеж, заетост, изследователска дейност, иновации и устойчива конкурентоспособност.
Трябва да преразгледаме финансите ни във всички държави-членки и в Европейския съюз, за да разполагаме с истинска отправна точка за бъдещите ни планове и за да знаем както трябва да финансираме и за какво са необходими средства. Необходима е и проверка за това дали "Европа 2020" в съвместима с националните ни политики по отношение на бюджета, данъците, изследователската дейност, енергетиката, иновациите и социалните въпроси. Трябва да дадем пълната си подкрепа на мерките на г-н Рен.
"Европа 2020" трябва да бъде израз на новата, обща политическа воля и нашият отговор на, за съжаление, увеличаващия се национализъм, егоизъм и протекционизъм. Нека завършим изграждането на вътрешния пазар и, наред с паричния съюз, да създадем силен икономически съюз, който е част от един заслужаващ доверие политически съюз. От това имаме нужда, нито повече, нито по-малко.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, трябва да призная загрижеността си за срещата на върха през юни, защото не виждам нищо ново в разискването, което да е в състояние да коригира препоръките на пролетния Европейски съвет. Тези препоръки вече бяха разочароващи, защото не се основаваха и на най-малката критика за ограниченията на Лисабон и последиците от неуспеха да се изпълнят някои от най-важните политически и културни планове, които бяха направени по това време.
Те са разочароващи и защото пренебрегват кризата: определени са 10 общи точки, без никаква логична връзка помежду им; те са сборът от добри намерения, които обаче, изглежда, не водят до съставянето на политика. И ние все още се намираме в същото положение. Не съумявам да видя и осезаемо желание за определяне на приоритети. Проблемът на Европа е равнището й на конкурентоспособност в глобалната система. Затова не може да се пренебрегне социалното сближаване, един от основните фактори на конкурентоспособността. Без сближаване, никоя държава - да не говорим за една наднационална група - не е в състояние да се задържи на световния пазар, защото налице ще има вътрешни конфликти, които ще намаляват конкурентоспособността й с всеки изминал ден.
От друга страна, налице е въпросът за иновациите: не е достатъчно просто да се спомене; трябва да определим конкретни цели, които не присъстват в препоръките, относно размера на средствата, които да се заделят за иновации, както по отношение на продукти, така и на процеси. Единствено качеството в гражданската сфера, в работата, и, от друга страна, в производството на стоки и услуги, може да върне конкурентното предимство на Европа след изключително сериозните последици от кризата. Последно, бих добавил, че има един въпрос, който никога не се споменава: можем да преследваме амбициозни цели, ако имаме и политическа интеграция. Държавите-членки не говорят за това, те са сложили край на този въпрос: ужасяващото управление на гръцката криза е свидетелство за това.
Ivo Strejček
- (CS) Аз идвам от държава-членка, в която до 28-29-годишна възраст живях в система, основаваща се на централно планиране, където животът беше разделен на петилетки, а всички петилетки винаги бяха заменяни с нови петгодишни планове, които никога не се изпълняваха. Затова, простете ми, ако може би съм прекалено чувствителен по отношение на планирането как ще изглежда Европа през 2020 г., и ако, по време на това определено интересно разискване, не обръщаме никакво внимание на случващото се днес не само в Гърция, но и в цялата еврозона. Внимателно изслушах изказванията в залата този следобед и чух призиви за повече Европа, повече централизация, повече централен контрол. В този момент и в това разискване, бих искал да отговоря, че се нуждаем от по-малко централизация и от повече увереност в пазара, както и от повече пазар и пазарни механизми, защото това, което всъщност се случва днес, не само в Европейския съюз и не само в еврозоната, но и в Съединените щати и в други подобни държави, е историята на един невероятен провал на всички държавни интервенции.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Г-н председател, много колеги се чудеха защо Лисабонската стратегия се провали и дали не трябва да започнем като анализираме този провал, за да предприемем следващите стъпки.
Според мен, проблемът с Лисабонската стратегия беше, че в крайна сметка не представляваше нищо повече от един символ в саксия, който изобщо не беше изпълнен на практика. В крайна сметка разбрахме, че от една страна беше теорията, Лисабонската стратегия, за която всичко говорехме, а от друга страна беше практиката, която нямаше нищо общо с нея.
Ето защо, според мен, въз основа на този опит, стратегията "Европа 2020" трябва да представлява нова програма, която може да постигне напредък, само ако налице е сериозен ангажимент - бих подчертала, сериозен ангажимент - от всички институции: европейските политически институции и националните политически институции.
Този ангажимент също така трябва да бъде такъв, че да може да бъде проверен и оценен; трябва да бъде такъв, за който имаме информация и сме в състояние веднага да коригираме, ако задълженията не се изпълняват, когато има провали. Това е така, за да не се озовем в ситуация на екстремни обстоятелства. Или всички разбираме, че този съвместен проект се нуждае от тези инструменти, за да постигне напредък, или скоро ще се озовем в подобна ситуация.
Jo Leinen
(DE) Г-н председател, темата на Лисабонската стратегия беше конкурентоспособността и това представляваше много силно едностранна икономическа стратегия, която, разбира се, отчасти се провали. Затова съм много доволен, че темата на стратегията "ЕС 2020" вече е устойчивостта. Това е правилната посока и включва по-добър баланс между икономическите, социалните и екологичните тенденции и потребности.
Недостатъкът на устойчивостта е, че това е много общо понятие, на което може да му липсва същина. Затова трябва да го направим по-конкретно. В тази връзка, текстът на Комисията е твърде неясен, защото липсват прекалено много парчета от картината, за да бъдем в състояние да я изпълним. Една ресурсно ефективна Европа е правилният подход - разполагаме с оскъдни енергийни запаси и оскъдни суровинни запази - но налице е липса на цели и инструменти, които да ни доведат то тази точка на ефективност на ресурсите в производството и в потреблението. В тази връзка се надявам, че до юни ще разполагаме с нещо по-осезаемо и ще знаем с точност какво трябва да направи всеки от нас - какво ще направи Комисията, какво ще направи Парламентът и какво ще трябва да направят държавите-членки.
Във връзка с тази ресурсно ефективна Европа, околната среда изглежда е донякъде забравена, защото въздухът, водата, земята и екосистемите също представляват ресурси. Това изобщо не е отчетено. Затова бих искал да чуя повече от комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните по отношение на това, което искаме да направим в това отношение. Стратегията за биологичното разнообразие се провали. Разбира се, беше изготвена нова за 2020 г. и този въпрос трябва да бъде взет предвид в стратегията.
Опазването на климата със сигурност се подхвърля многократно. Смятам, че трябва да увеличим целта си за намаляване на емисиите от 20% на 30% и се нуждаем от задължителни цели за енергийна ефективност. Това е все още твърде неясно - трябва да го направим правно обвързващо.
Mirosław Piotrowski
(PL) Г-н председател, стратегията "Европа 2020", която обсъждаме, има преди всичко идеологическо измерение. Тя изразява много похвални цели, като повишаване на трудовото участие и постигане на процент от граждани на Европейския съюз с висше образование в размер на 40%, както и увеличаване на разходите за иновации. Любопитно е, че не са предвидени санкции за държавите, които не изпълнят задължението за изпълнение на тези прекрасни идеи. Човек би останал с впечатлението, че авторите на стратегия не обръщат никакво внимание на сериозната криза в Гърция или на това, което скоро може да се случи в Испания и Португалия - събития, които биха довели не само до разпадането на еврозоната, но и до ерозия на Европейския съюз.
В такъв драматичен момент за Европа, постоянно се излиза с препоръка за намаляване на емисиите от парникови газове с 30%, например - нещо, което ще е пагубно за икономиките на държавите от Централна и Източна Европа, включително Полша. Тези държави може да претърпят загуби и в резултат на ограниченията върху политиката на сближаване. Има много признаци, че утопичният и социалистически проект за 2020 г. ще сподели съдбата на Лисабонската стратегия. Да се надяваме, че същевременно няма да нанесе повече щети.
Danuta Maria Hübner
(EN) Г-н председател, за да бъде ефективна дадена стратегия, според мен е от съществено значение да се създадат силни връзки между целите й и наличните инструменти на политиката, и аз виждам четири основни инструмента на политиката като средства за изпълнение на стратегията "ЕС 2020".
Първо, най-важно е регулиране на вътрешния пазар, което насърчава конкуренцията и икономическия динамизъм и признава социалните задължения вследствие на икономическата интеграция; и в тази връзка бих искала да изразя подкрепата си за казаното от Malcolm Harbour.
На второ място са капиталовите инвестиции в транспортните, енергийните и телекомуникационните инфраструктури. Необходими за капиталови инвестиции в невиждан досега мащаб. Ето защо трябва да се използва, и публично, и частно финансиране; в частност публично-частните партньорства трябва да бъдат силно насърчавани и европейските финансови институции трябва да бъдат засилени, за да се преодолеят пречките пред финансирането на растежа, получени от купувачите на дефицит и дългове от националните бюджети.
На трето място са публичните разходи чрез европейския бюджет. Понеже целите на Европейския съюз са предимно хоризонтални, а не секторни, бюджетните разходи на Европейския съюз трябва да се основават на един интегриран подход за развитие, съчетан с по-добри финансови и инженерни инструменти, и насърчаване на отварянето на икономиките ни за глобалната конкуренция.
На четвърто място е координацията на националните бюджетни разходи в приоритетни области чрез открития метод на координация. Гъвкавите механизми на този метод - дори и подобрени - за съжаление могат да ни помогнат само донякъде за постигане на договорените цели на "ЕС 2020"; ето защо това може да бъде единствено спомагателен инструмент.
Координацията на европейско равнище трябва да бъде съсредоточена върху области, в които истинска европейска добавена стойност съществува или може да бъде развита и в които няма да се накърни конкуренцията. Наличните инструменти на политиката трябва да бъдат използвани по начин, който гарантира, че ще бъде избегнат капанът на един силен интервенционистки модел за растеж, задвижван от традиционната секторна индустриална политика. Това би могло да засегне инвестициите и привлекателността за бизнеса на Европа и да намали потенциала й на растеж. "ЕС 2020" трябва да бъде стратегия за растеж и заетост, защото няма друг вариант.
Kader Arif
(FR) Г-н председател, госпожи и господа, финансовата, икономическа и социална криза, която претърпяваме, е безпрецедентна. Тя сериозно засяга континента ни и неговите народи, води до огромни социални и човешки трудности, а Гърция, за съжаление, е ярък и срамен пример за това.
Безработицата постоянно нараства. Вече милиони европейци са без работа, а цифрата се увеличава с всеки изминал ден. Отговорът трябва да бъде политически, силен, бърз и съгласуван, и трябва да вземе предвид сериозната екологична криза, в която се намираме и която изисква нов модел за развитие.
Многобройните кризи пораждат сред съгражданите ни големи очаквания и надежди, на които стратегията "Европа 2020" трябваше да отговори. В лицето на тези изключително големи предизвикателства обаче, отговор не се появи, и аз съжалявам за това. Насоките, определени през март от Европейския съвет, не са достатъчни. Не виждаме решителност, амбиция, но, за съжаление, това вече не ме изненадва.
Навсякъде вие, членовете на Съвета и на Комисията, се хвалите за последователността на политиките ви. Аз обаче имам впечатлението, че това е само обща концепция, която има за цел да прикрие липсата на действие от ваша страна. Не разполагате с последователна стратегия, която съчетава икономическите, социалните, търговските, индустриалните, селскостопанските или изследователските политики за гарантиране на устойчиво и справедливо развитие.
Освен това, външното измерение на европейските действия, свързани с търговията, изобщо липсва или е под егидата на недосегаемата либерална догма за "глобална Европа". Искаме търговията да представлява подходящ инструмент, който спомага за създаване на работни места и растеж, за борба с бедността и за насърчаване на развитието.
Освен това, вие преследвате - не по технически, а по политически причини - различна цел: стремите се да ограничите разходите и да намалите заплатите, стремите се да сключите двустранни споразумения за свободна търговия в ущърб на многостранното сътрудничество, като по този начин причинявате социален и фискален дъмпинг. Тази политика е отговорна за загубата на прекалено много работни места, прекалено много премествания и прекалено големи социални щети, за да може това да продължава.
В заключение, очакваме Комисията и Съветът да разпалят отново европейския дух и да отхвърлят националните егоистични интереси, за да се превърне Европа в убежище не само на просперитета, но и на солидарността. Да се гарантира, че Европа се представя в нова светлина не само пред собствените си граждани, но и пред останалата част от света: ето за това се отнася резолюцията на групата на Алианса на социалистите и демократите в Европейския парламент.
Richard Seeber
(DE) Г-н председател, няма смисъл да се коментират забележките, направени от крайната политическа десница и левица в Парламента, защото те всъщност не са важни в този разумен Парламент, който се поддържа от политически сили, заинтересовани от развитието на Европа. Ако стратегията "ЕС 2020" обаче се сравнява с комунистическите петилетки, трябва да кажем на тези хора да прочетат за икономическата политика в учебниците и да прочетат историята й. Тогава ще видят разликите.
Онези в крайната левица - не онези разумни сили, които се намират вляво от нас - казват, че Европа трябва повече или по-малко да се върне към времето на комунизма. Част от Европа, за съжаление, е преживяла комунизма и всички знаем до какво доведе това. Можем да желаем много неща, но важното е да дадем възможност на гражданите ни да живеят живот на достойнство и благоденствие, в който могат да се насладят на образованието и другите услуги, предоставяни от обществото.
Затова за нас, като политическа система, е важно да помислим как можем да използваме съществуващите ресурси по възможно най-добрия начин. Това е просто въпрос на изпълнение на плановете. Всяко семейство и всеки местен орган обмисля какво да направи с ресурсите си, за да се увери, че може да постигне напредък в продължение на определен период от време. Това е нещо разумно.
До този момент, само една пазарна икономика - с граници, а не неограничен пазар - действително беше в състояние да осигури тези услуги в дългосрочен план. Затова според нас има смисъл да се разгледа на европейско равнище как можем да организираме тази пазарна икономика в Европа. Да се мисли само в рамките на националните граници вече не е успешна стратегия и е обречено на провал. Затова трябва да помислим как можем да накараме този европейски пазар да служи на хората. Тук не става въпрос за конкурентоспособността като такава, а да се гарантира, че Европа е конкурентоспособна, така че да се предоставят услуги на хората. Става въпрос за това разискване.
Много колеги вече се спряха на подробностите. Бих искал да се огранича с тези общи твърдения. Трябва обаче от време на време да казваме на онези в крайната левица и десница: внимавайте какво казвате, но преди всичко прочетете учебниците по история!
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) В момента равнището на безработицата в Европейския съюз достигна 10%, докато равнището на безработицата сред младите достигна 20%. Тази година нямаше повод за празнуване на 1 май, който е международният ден на трудещите си, защото има 23 милиона безработни в Европейския съюз.
Трябва ясно да определим секторите в Европейския съюз, които изискват инвестиции, с цел осигуряване на работни места. Само образованието ще ни позволи да предоставим на младите хора квалификацията, от която се нуждаят, за да си намерят работа и да си изкарват прехраната. Инвестициите в селското стопанство също ще гарантират, че Европейският съюз е в състояние да осигури стоките от първа необходимост за себе си по отношение на храните и биогоривата.
Инвестициите в транспортната инфраструктура са от съществено значение. Тази година преразглеждаме списъка с приоритетни проекти на трансевропейската транспортна мрежа (TEN-T). Европейският съюз се нуждае от високоскоростна мрежа за железопътен транспорт, която ще обслужва всички столици в Европейския съюз и по-големите градове в Европа. Необходимо е да се модернизира и пътната инфраструктура, пристанищата и летищата. Смятам, че Европейският съюз трябва приоритетно да инвестира в развитието на транспортната инфраструктура в Източна Европа. Това е единственият начин, който ще ни позволи да имаме един наистина ефективен вътрешен пазар. Всички тези проекти обаче изискват финансови средства в размер на милиарди евро, които ще бъдат възстановени чрез данъци и мита и по-специално чрез създадените работни места и полученото икономическо развитие.
Освен това, инвестициите в енергийната инфраструктура, енергийната ефективност и възобновяемите енергийни източници ще намалят енергийната зависимост на Европейския съюз и ще създадат приблизително 2,7 милиона нови работни места до 2030 г. Вместо да се инвестира в инициативата "Интелигентни градове" обаче, забелязваме, че над 150 милиона евро от Европейския план за икономическо възстановяване остават неусвоени. Не на последно място, Европейският съюз трябва да инвестира в изследователска дейност и в устойчивото развитие на европейската промишленост.
Г-н председател, бих искала да завърша с призив към Комисията и Съвета за създаване на инструмент, подобен на Европейския фонд за приспособяване към глобализацията в помощ на работниците от обществения сектор, които са загубили работата си вследствие на икономическата криза.
Enikő Győri
(HU) Госпожи и господа, смятам, че всички знаем каква голяма задача ни предстои. Трябва да формулираме обща стратегия за държавите-членки и институциите на Европейския съюз, която ще гарантира, че последствията от кризата ще бъдат разрешени, като в същото време ще позволи на Съюза и на всичките му държави-членки да бъдат конкурентоспособни в глобалната икономическа среда и да се развият по един екологично устойчив начин, така че всички граждани на Съюза незабавно ще почувстват повишаването на жизнения си стандарт, дори в краткосрочен план.
Бих искала обаче да направя две забележки за новата стратегия, която според мен обхваща основните въпроси, но е важно да се споменат две неща. Първо, определено внимание и предпазливост са оправдани по отношение на количествено измеримите цели. Те трябва да бъдат едновременно амбициозни и реалистични и постижими, като се обръща внимание на отправната точка на всяка държава-членка, както и капацитета й. Бедността означава едно нещо в Обединеното кралство и друго в България. Образователните ни системи са различни. Така например, възниква въпросът дали увеличаването на дела на хората с висше образование до 40% си заслужава навсякъде или дали просто не увеличаваме броя на безработните с висше образование. Смятам обаче, че подобряването на професионалното обучение трябва във всички случаи да бъде включено сред целите ни.
Втората ми забележка е, че стратегията трябва да засили вътрешното сближаване на Европейския съюз, с други думи конвергенцията му. Споделям мнението, че основните сектори трябва да получават помощи, защото те са движещата сила зад европейската икономика. В същото време не трябва да забравяме, че вътрешните различия между 27-те държави-членки на различни етапи на развитие само биха се разширили, ако преследваме едностранна политика за икономическо развитие, която подчертава конкурентоспособността без да отчита особеностите на държавите-членки. Без вътрешно сближаване не може да има външна конкурентоспособност. Доближаването до слаборазвитите райони би означавало по-широк пазар, ефективно търсене и иновационен потенциал за целия Съюз, като същевременно се изискват по-малко социални грижи. Трябва да се създаде рамка за по-слабо развитите райони, която ще им позволи да се възползват от възможностите на вътрешния пазар. По този начин с течение на времето всички сами ще станат конкурентоспособни. Надявам се, че ще намерим място за политиката на сближаване в новата стратегия.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Днес обсъждаме какъв Европейски съюз бихме искали да видим след десет години. Понастоящем безработицата, особено сред младите хора, е един от най-големите проблеми на Европейския съюз, и, за съжаление, това ни принуждава да наричаме младите хора днес изгубеното поколение на тази епоха. Говорим за създаване на нови работни места, опазване на околната среда, говорим за насърчаване на младежките инициативи, за подпомагане на образователната система, за много други важни елементи, но най-вече говорим за тях сякаш са отделни неща и не виждаме по-голямата картина. За съжаление, четейки настоящите предложения за стратегията на Европейския съюз "Европа 2020", имам чувството, че за пореден път това може да си останат просто празни думи, ако не съумеем да вземем предвид мненията на онези, които ще трябва да осъществят стратегията, с други думи, младите хора. Бих искала стратегията "Европа 2020" да бъде връзка между икономиката и екологията, за чието осъществяване ще помогнат именно младите хора, за да се превърне тя във възможност за младите хора да предложат своите знания и да създадат бъдещето на Европейския съюз. Понеже самата аз съм представител на тези млади хора, които изпълняват стратегията, бих искала да внеса няколко конкретни предложения. Първо, нека да се насърчи създаването на зелени работни места, т.е. нека се осигурят възможности за по-голяма подкрепа на предприятията, които създават зелени работни места и дават работа на младите хора, независимо дали става въпрос за селското стопанство, производството или секторите на транспорта и услугите. Второ, нека се отделя повече внимание на екологията, или за да бъдем по-точни, на екологичното образование, като се интегрира в образователните програми и се представи като нова дисциплина. След като сме направили тези две стъпки, ще привлечем повече млади хора да участват в създаването на една зелена икономика: млади хора, които имат достатъчно знания, умения и, според мен, решимост. Наистина бих искала да има по-малко скептицизъм тук в Европейския парламент и по-малко неоснователни сравнения, каквито чухме вчера, и да има повече решимост, оптимизъм и единство.
Petru Constantin Luhan
(RO) Аз твърдо смятам, че "Европа 2020" ще създаде по-икономически мощна и иновативна Европа. Също така съм убеден, че ще излезем успешно от настоящата икономическа и финансова криза, защото разполагаме с огромен потенциал от гледна точка на иновативен пазар на труда, както и природни ресурси. Приветствам усилията на Комисията да ни представи това съобщение.
Аз обаче се чувствам задължен да повдигна въпроса за политиката на сближаване за обсъждане и да изразя неудовлетворението си, че пътят към изпълнението на Лисабонската стратегия изглежда е променил посоката си. Постигането на икономическо, социално и териториално сближаване включва не само фактори, свързани с растеж, който е интелигентен, устойчив и който способства за приобщаването. Гражданите заявяват чрез нас и избраните ни представители, че те все още се нуждаят от инвестиции в инфраструктурата, достъп до услуги и развитието на всички райони, независимо колко отдалечени са те.
Приоритетите, определени за периода 2007-2013 г., показват колко много е необходимо да се подобри инфраструктурата и да се подпомогне икономическата конкурентоспособност в областите на конвергенция. Взаимната зависимост между икономиките показва необходимостта от сближаване и гарантиране [...]
(Председателят отнема думата на оратора)
Sylvana Rapti
(EL) Г-н председател, може ли да започна като изразя моите съболезнования от тази трибуна на Европейския парламент за тримата ми сънародници, които бяха убити днес при инциденти в Атина. Наистина съжалявам, че не чухме съболезнования от председателя Барозу от името на Комисията. Надявам се, че г-н Рен, който го представлява, ще поправи това във второто си изявление.
Второто нещо, което искам да кажа, е, че Комисията трябва да действа сега, защото колкото повече бавите намирането на решение на проблемите, пред които е изправена Европа днес, а оттам и проблема на Гърция, толкова повече подкопавате целите за 2020 г. 2020 г. се основава на 2020 г. Целта за по-малко бедност се основава на настоящето. С мерките, които е принудена да предприеме, Гърция няма да бъде в състояние да допринесе за постигането на тази цел.
Трябва да помогнете на Гърция, защото в противен случай 40% от населението, които са млади висшисти, няма да имат работа. Помислете за това и действайте веднага.
Elisabeth Schroedter
(DE) Много Ви благодаря, г-н председател. Г-н Барозу говори за мерки, които трябва да вземем във връзка с "Европа 2020", но след това той напусна залата. Сега ще пропусне една от най-важните мерки. Затова ще се обърна към испанското председателство и ще благодаря на действащия председател на Съвета, че ще остане тук и ще проследи разискването до края му.
Една от най-важните мерки, която трябва да бъде взета в рамките на "Европа 2020", е използването на устойчиво развитие с цел да се използва потенциала за зелени работни места. Това изисква всеобхватна инициатива за тези потенциални зелени работни места. В тази връзка, трябва да се гарантира, че преквалификацията и правата на работниците също ще бъдат взети предвид и че е налице инициатива за обучение и допълнителна квалификация. Знам, че испанското и белгийското председателства работят в тази насока и бих искала категорично да ви насърча да продължавате да го правите и да представите на Съвета инициатива преди края на годината.
John Bufton
(EN) Г-н председател, обсъждаме "Европа 2020" - което ще бъде след 10 години - но аз смятам, че може би трябва да помислим за последните 10 часа. С голяма тъга научих за смъртните случаи в Гърция; това е много тъжно. Жал ми е за семействата и изразявам съболезнованията си на близките и приятелите на тези бедни хора, които са починали. Преди няколко седмици обаче в Парламента предупредих за гражданските вълнения, свързани със ситуацията с еврозоната и проблемите, пред които е изправена.
Смятам, че е време Парламентът, Комисията и Съветът да осъзнаят факта, че еврозоната е дефектна: тя не работи. Станахме свидетели на проблеми в Гърция. Смятам, че това ще се пренесе в Испания и, преди повече човешки животи да бъдат загубени, не е ли време да бъдем честни, наистина да разгледаме ситуацията по отношение на държавите от еврозоната и да признаем, че не работи?
Piotr Borys
(PL) Г-н председател, икономиката на Европейския съюз продължава да бъде най-силната, но този "Елдорадо" няма непременно да продължава вечно. Кризата и трагичните събития в Гърция ни показаха, че днес трябва да си направим някои изводи от амбициозната стратегия "Европа 2020". За разлика от Лисабонската стратегия се нуждаем от смелост и последователност при изпълнението на "Европа 2020". Дали ще дадем възможност на бъдещите поколения да живеят в една сплотена и богата Европа или ще ги оставим в една Европа, където цари криза, зависи изцяло от нас.
Днес 30% от европейците нямат професионална квалификация. Това обяснява амбициозните планове, свързани с образованието: да се намали броя на рано напускащите училище до 10% и 16 милиона души да получат висше образование. Затова, искането ми може да се обобщи, като заявя, че днес големите образователни предизвикателства трябва да бъдат решени съвестно и бързо. Отправям искане за координирани и много последователни действия от страна на всички държави-членки и институции на Европейския съюз.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Жалко е, че председателят на Комисията не остана тук, макар да има някои важни задачи, въпреки че според мен "Европа 2020" е извънредно важен стратегически документ и аз не знам какво може да бъде по-важно за председателя в момента.
От разискването, което се проведе тук между различните политически сили, става ясно обаче, че документът не беше посрещнат много ентусиазирано в Европейския парламент. Трябва да се отбележи обективно, че положението в Европа в момента на планиране на този документ е много сложно и че документът беше изготвен на фона на една от най-сериозните икономически кризи в историята. Затова, според мен, едно от най-важните неща, които стратегията трябва да реши, е защитата на най-икономически уязвимите хора, които са живели в тежки условия преди кризата, които продължават да живеят в такива условия и които не са причина за кризата.
Затова смятам - и това е едно конкретно предложение по отношение на документа - че би било добре, ако насоките, които се прилагат в областта на бедността и социалното изключване, се изведат на преден план, така че да не представляват второкласни насоки, приложими само в областта на заетостта, а всеобхватни насоки, които се отнасят до всички тези важни области.
Krisztina Morvai
(HU) Стратегията за бъдещето на Европа е изградена на базата на две ценностни системи и аз бих искала да обърна внимание на факта, че тези две ценностни системи могат да бъдат съчетани единствено с големи трудности, ако изобщо могат да бъдат съчетани, и затова трябва да изберем една от тях. Основните думи за една от ценностните системи са конкурентоспособност, растеж, глобализация, а за другата основната дума е устойчивост. Тук става дума за устойчивост в екологичен смисъл. Знаем, че принудителният растеж и глобализацията имат ужасни последици за околната среда. Не става дума за тази устойчивост. Става дума за устойчивост в социалния смисъл. Тези хора, дребните земеделски стопани, малките и средни предприятия и други, които не могат да се справят с ожесточената конкуренция и глобализацията, фалират, изпадат от конкуренцията и обедняват. Това е в пълно противоречие на устойчивостта в социалния смисъл. Аз и моите избиратели сме на мнението, че от тези две ценностни системи трябва да изберем устойчивостта.
Diego López Garrido
Г-н председател, бих искал да започна като отговоря на прекия въпрос, зададен ми от г-н Bokros. На този въпрос се спря и г-н Cofferati, който отсъства в момента, както и г-жа del Castillo, която също отсъства. Други също се спряха на него.
Защо се провали Лисабонската стратегия? Това беше прекият въпрос, зададен ми от г-н Bokros.
Определено смятам, че има много причини за това и би било малко прекалено и арогантно да се опитаме да опростим ситуацията. Ако трябваше обаче да избера една от тези причини, за да обясня липсата на успех на Лисабонската стратегия, смятам, че най-убедителната е, че Европейският съюз - който по това време прие единния пазар, който прие единна валута - не беше предприел необходимите стъпки за постигане на икономически съюз. Тази стъпка не беше направена.
В Договора от Маастрихт се говори за икономически и паричен съюз. Ние останахме в паричен съюз, но не преминахме към икономически съюз.
Ето защо смятам, че стратегията "Европа 2020" трябва да бъде част от един нов етап на Съюза, който представлява стъпката към икономически съюз. Този икономически съюз означава, преди всичко, икономическо и социално управление на Съюза.
Основен елемент от този икономически съюз е стратегията за растеж и създаване на висококачествени работни места, което всъщност е целта на това разискване. Това е разискване, което намирам за много интересно и изключително богато по отношение на приноси, и то има нови, важни измерения, които не бяха част от Лисабонската стратегия или чиито акцент беше поставен другаде. Например, технологичното измерение или социалното измерение, което споменаха г-н Cofferati, г-н Cercas и г-н Arif, и измерението на борбата срещу изменението на климата, което е свързано с казаното от г-жа Schroedter.
Не е възможно обаче да се постигне икономически съюз просто като се изготви стратегия за растеж и се създадат качествени работни места. Това не е всичко. Това би отговорило на въпроса на г-жа Harms, която отсъства в момента.
Освен това, необходимо е нещо, върху което работи членът на Комисията Рен - който ще вземе думата след мен - и което споменах по-рано. Необходимо е съгласуване на икономическите политики, политиките на заетост и социалните политики, което не се е случвало в Европа и което не се случи с Лисабонската стратегия.
Това е и нещо, което Договорът от Лисабон изисква от нас. Член 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз посочва, че държавите-членки трябва, задължени са - не могат да избират - да координират своите икономически политики и политики по заетостта. Те могат, ако искат - и според мен трябва - да координират и своите социални политики.
Освен стратегия за растеж и създаване на работни места и съгласуване на икономическите политики и политиките на заетост, необходим е европейски надзор на финансовите пазари. Това е надзорният пакет, който споменах преди и за който получих отговор от г-н Verhofstadt. Радвам се, че и той иска Европейският парламент да приеме позиция относно пакета за финансов надзор възможно най-скоро.
Друго нещо, което г-н Барозу специално подчерта в речта си: необходимо е да има външно измерение. Икономическият съюз на Европа трябва да има външно измерение; единна външна позиция, най-вече в Г-20. Става дума за казаното от г-н Барозу, с което съм почти напълно съгласен.
Това, което е необходимо за икономическия съюз, са институции за управление: Европейски съвет, който дава начало на стратегически насоки, Комисия, която наблюдава и изпълнява стратегията, и законодателни органи за стратегията: Съветът и Европейският парламент.
Освен това са необходими инструменти за стимулиране на тази стратегия, като се разреши на структурните фондове и европейските фондове да насочват стратегията, нещо, което не се случи - или поне не се случи в голяма степен - по време на годините на Лисабонската стратегия.
Това е мнението ми за случващото се в Европейския съюз: крачка напред към следващия етап, етапът, който се изисква от XXI век. Етапът е този на глобализацията, което представлява икономически съюз. Не само вътрешен пазар или валутен съюз, но и икономически съюз. Това е пътят, който трябва да следваме, и трябва да правим това последователно, посредством междуинституционален диалог, като провежданото този следобед разискване, и трябва да направим това възможно най-бързо.
Смятам, че това е нещото, което европейците искат от всички нас.
Оли Рен
член на Комисията. - (EN) Г-жо председател, позволете ми да Ви благодаря за едно подробно и отговорно разискване тази вечер и да поправя едно твърдение относно г-н Барозу. Той изрази съболезнования от името на Комисията. Искам да се присъединя към него и да изразя съболезнованията си към близките и приятелите на жертвите на насилие в Атина днес. При демокрацията несъгласието е нормално, но прибягването до насилие никога не е приемливо.
Устойчивото развитие и създаването на работни места наистина е в основата на "Европа 2020" и аз искам да кажа няколко думи за финансовата стабилност, която е необходимо условие за завръщане към устойчивото развитие и целите на "Европа 2020". Можете да я наречете "Европа 2010", защото имаме нужда от това, за да успеем като "Европа 2020".
Решението на държавите-членки от еврозоната миналата неделя да се задейства механизмът на съгласувани и условни финансови помощи за Гърция не беше лесно решение, но беше необходимо решение. Това беше отговорното и правилното решение. Задачата на Комисията сега е да се гарантира, че началото ще бъде дадено по един съгласуван начин и че условията ще бъдат систематично и стриктно прилагани.
Финансовата помощ дава на Гърция свобода за възстановяване на устойчивостта на публичните й финанси, както и на цялостната й икономическа конкурентоспособност. Това е необходимо не само за Гърция, но и за да се гарантира финансовата стабилност в Европа, да не се позволи огънят в Гърция да прерасне в горски пожар в Европа. Финансовата стабилност е необходима за текущото икономическо възстановяване на Европа за устойчив растеж и създаване на работни места.
Някои от вас споменаха ефекта на разпространение и опасения, свързани с други държави в еврозоната или в Европейския съюз. Никой не може да отрече, че имаше напрежение на финансовите пазари през последните дни и седмици, но, както при всички финансови пазари, имаше значително надхвърляне. Всички държави-членки от еврозоната предприемат мерки за консолидиране на публичните си финанси, не на последно място Португалия и Испания.
Гърция е единствен по рода си и особен случай в еврозоната, а сега и Европейския съюз. По-конкретно, държавите-членки от еврозоната, заедно с Комисията, ЕЦБ и МВФ, се грижат за гръцкия случай. Убеден съм, че ще успеем и ще преодолеем огромните предизвикателства.
Ние трябва и да си вземем поуки от кризата; това е важно за икономическото управление на "Европа 2020". Последните развития в европейската икономика, не на последно място около Гърция, показаха, че е налице наложителна и неотложна необходимост от засилване на икономическото управление в Европа. Следващата седмица Комисията ще излезе с конкретни предложения за това как можем да засилим координацията на икономическата политика и бюджетния надзор на държавите-членки в Европейския съюз.
В Икономическия и паричен съюз П-то е много по-силно от Е-то. Крайно време да изпълним Е-то с живот. Това беше и основната идея на основателите на Икономическия и паричен съюз. Водещият ни принцип е, че превенцията винаги е по-ефективна от корекцията и затова ще изготвим предложенията си въз основа на засилване на превенцията, както и на корекцията. Основните градивни елементи на предложенията ни са в три насоки.
Първо, трябва да засилим пакта за стабилност и растеж, както превантивната, така и корективната му функция. Необходим е по-систематичен и строг превантивен бюджетен надзор, така че случаи като гръцкия никога да не се повторят.
Второ, трябва да отидем отвъд бюджетния надзор. Трябва да се справим с макроикономическите дисбаланси и различия в конкурентоспособността и затова трябва да засилим както конкурентоспособността на износа, което е крайно наложително в много държави, така и търсенето на вътрешния пазар, където е необходимо и възможно.
Третият градивен елемент ще бъде механизъм за справяне с кризата. Финансовият механизъм за Гърция обслужва неотложната нужда за настоящите цели. Ясно и необходимо е обаче, че трябва да се създаде постоянен механизъм за справяне с кризи със силни интегрирани условия и възпиращи фактори за неговото използване. Както г-н Барозу заяви по-рано днес, по-добре да не съжаляваме впоследствие и да гарантираме, че сме в състояние да се изправим и пред най-голямото предизвикателство.
В заключение, разчитам на вашата подкрепа. Разчитам на Европейския парламент да подкрепи укрепването на икономическото управление в Европа. Призовавам и държавните глави и правителствени ръководители на държавите-членки от еврозоната, както и Европейския съвет като цяло, в петък да подкрепят предложенията ни и без забавяне да спомогнат за реализацията и влизането в сила на тези предложения възможно най-бързо. Защо ли? Защото не можем да си позволим да губим време и вместо това призовавам всички да вземат решение възможно най-скоро, за да можем да направим "Европа 2020" успех и да се създаде реална основа за устойчив растеж и създаване на работни места в Европа. Това очакват гражданите ни от нас.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе по време на втората месечна сесия през май.
(Заседанието се прекъсва за пет минути заради технически проблеми)
Писмени изявления (член 149)
Vilija Blinkevičiūt
в писмена форма. - (LT) Европа преминава през труден период, причинен от световната икономическа криза, възстановяването е все още крехко и държавите-членки плащат различна цена за преодоляване на кризата. Европейският съюз се нуждае от нова стратегия, насочена към създаване на нови работни места, инвестиции в образованието, гарантиране на възможности за учене през целия живот и подобряване на условията на живот. Бих искала да обърна внимание на един от най-важните ангажименти на Комисията за намаляване на бедността в Европа и увеличаване на социалното сближаване. Бих искала да подчертая обаче, че докато се стремим да отговорим на този ангажимент трябва да предприемем конкретни мерки, като укрепване на задължителните минимални социални стандарти и минималната работна заплата в целия Европейски съюз, и също така е необходимо да се създадат допълнителни мерки, за да се гарантира защитата на най-уязвимите социални групи. Бих искала да изтъкна, че целите, заложени в новата стратегия, представляват една обща цел на Европа като цяло, към която трябва да се стремим чрез действия както на национално равнище, така и на равнището на Европейския съюз. Затова призовавам Комисията да продължи диалога с държавите-членки, така че националните решения да съответстват на основните цели на Европейския съюз, защото само тогава стратегията ще постигне конкретни резултати, вместо да представлява просто сборник с красиви лозунги.
Vasilica Viorica Dăncilă
Абсолютно необходимо е както общата селскостопанска политика, така и политиката на сближаване, да подкрепят европейската стратегия за заетостта и икономическия растеж. Смятам, че ОСП трябва да предложи незабавни решения на въздействието, което икономическата криза оказва върху селскостопанските предприятия, като например липсата на достъп до кредит за земеделските производители, ограниченията върху селскостопанските доходи и нарастващата безработица в селските райони. Тя трябва да продължи да предлага решения на заплахата от изоставяне на земи, на обезлюдяването на селските райони и на застаряването на населението в селските райони, за да се гарантира дългосрочна устойчивост на селските общности в Европейския съюз.
Също така, трябва да спомена, че в светлината на тези предизвикателства, след 2013 г. ОСП трябва да изпрати ясни сигнали и да отговори на тревогите както на селските общности, така и на обществото като цяло, чрез една силна, устойчива, добре финансирана, надеждна и многофункционална политика по отношение на храните. Искам да подчертая спешната нужда от привличане на хора от младото поколение в селските райони и да се създадат нови, алтернативни икономически възможности, за да се гарантира устойчиво население на селските райони. Също така смятам, че безработицата в селските райони трябва да бъде решена чрез предлагане на възможности за диверсификация и за нови източници на доходи.
Ioan Enciu
в писмена форма. - (EN) Искам да благодаря на Комисията и Съвета за изявленията им относно новата европейска стратегия за заетост и растеж. Считам, че създаването на нови енергийни цели ще бъде ключов фактор за постигане на по-ресурсно ефективна Европа до 2020 г. Искам да изтъкна пред Комисията, че някои държави-членки ще се нуждаят от специална подкрепа, за да бъдат в състояние да разработят и приложат възобновяеми технологии за постигане на целта от 20% за енергия, произведена от възобновяеми източници. Искам да подчертая положителното въздействие от подкрепянето на инициативите на програмата за цифрови технологии като част от водещите инициативи за нови квалификации и работни места, и аз бих искал да видя Комисията да излезе с конкретни законодателни предложения по отношение на развитието на интернет средата чрез създаване на благоприятни условия, както финансови, така и административни, за насърчаване на онлайн предприятията и електронната търговия. По отношение на научните изследвания и иновациите в Европа, приветствам отговора на члена на Комисията Куин относно необходимостта от подобряване на инфраструктурата за научни изследвания в новите държави-членки. Научноизследователските институти и учените очакват бързи, координирани действия от страна на Комисията и Съвета за решаване на този въпрос, така че да им бъдат предоставени равни възможности за участие в рамковите програми.
João Ferreira
Дълбоката криза, в която неолиберализмът властва над Европа, накара континента, накара авторите на стратегията за 2020 г. да се опитат да обгърнат целите си в социална и екологична реторика, пропаганда, която ни заливаше отвсякъде. Въпреки това, тази реторика вече не съдържа целите за "пълна заетост" и "премахване на бедността", които се включваха в нейния предшественик, Лисабонската стратегия. Това, което знаем за инструментите на стратегията "Европа 2020" обаче не оставя място за съмнение: това е една стара стратегия, които има за цел да оправдае стари политики и да ги направи жизнеспособни, с добре известни последствия. В крайна сметка, по-голямата гъвкавост и дерегулацията на пазара на труда, приоритетът за задълбочаване на вътрешния пазар, либерализацията и приватизацията на още повече икономически сектори, и либерализацията и дерегулацията на международната търговия заедно бяха инструментите, които доведоха до настоящото положение. Да се продължи с тези инструменти всъщност не е нищо повече от осланяне на късмета и продължаване по пътя към икономическо, социално и екологично бедствие. Безработните, които възлизат на повече от 20 милиона, се използват за налагане на по-нататъшно обезценяване на работната сила на останалите работници, разпространение на липсата на сигурност на работните места, заетост с прекъсвания и структурна безработица. В крайна сметка, всички хвалби на "социалната пазарна икономика" не означават нищо повече от комерсиализацията на всички сектори от обществения живот, природата и природните ресурси.
Edit Herczog
в писмена форма. - (HU) В Европейския съюз икономическият растеж е в застой, а безработицата е над 10%. Това означава, че трябва да се разработи стратегия за устойчив растеж и създаване на работни места, която ще бъде в състояние да съживи Съюза. Това зависи от това дали той ще бъде в състояние да се поднови, да постави икономиката на нови основи, и дали гражданите му ще бъдат в състояние да живеят съобразно новия начин на мислене. Едно такова подновяване може да бъде постигнато в Европейския съюз чрез иновациите и научноизследователската и развойна дейност. В интерес на бъдещето на своите граждани, Европейският съюз работи върху стратегия за растеж за 2020 г., която се основава на иновации и научноизследователска и развойна дейност и която може да гарантира продължителен икономически растеж и да осигури на гражданите нови работни места.
Без ресурси, научноизследователската и развойна дейност не може да създаде необходимата финансова среда и затова не може да се възползва пълноценно от иновационните възможности. Иновациите са възможни единствено в резултат от партньорство, от съвместна подкрепа. Ресурсите идва от три области: Европейския съюз, държавите-членки и частния сектор. Иновациите на корпоративно равнище изискват подходящите човешки ресурси. Това може да се постигне чрез висококачествено образование и обучение, управлявани посредством координация на равнището на държавите-членки. Университетите се нуждаят от подкрепа, за да произвеждат млади изследователи, които ще бъдат в състояние да предложат на малките и средни предприятия постоянни възможности за иновации. В областта на образованието, двете основни тенденции, които включват иновационните възможности, са цифровизацията и намаляването на потреблението на енергия.
Cătălin Sorin Ivan
в писмена форма. - (RO) Ескалацията на икономическата криза в Гърция, заедно с постигането на устойчиво равнище на безработица от около 10% в Европейския съюз, незабавно прави прилагането на стратегията "Европа 2020" наложително. Постигането на тези цели трябва да се основават на надеждни, съгласувани действия, насочени към излизане от кризата, като заетостта е един от ключовите елементи на тази програма. Всички сме съгласни, че Европейският съюз трябва да разполага с висококвалифицирана работна сила, способна да се справи с предизвикателствата, пред които е изправена в момента и в бъдеще, за да се създаде по-конкурентоспособна и устойчива икономика. Красивите изявления обаче не са достатъчни за разрешаване на настоящите проблеми. Ето защо бих искала да ви напомня, че са необходими спешни инвестиции не само в съответните квалификации, но и в образователните системи, с оглед те да бъдат приведени в съответствие с нуждите на пазара. Държавите-членки трябва активно да изпълняват ангажиментите, които са поели в рамките на Европейския съвет. Също така те трябва да вземат необходимите мерки, за да се помогне на Европейския съюз да излезе от настоящата криза и да стимулира икономическия растеж.
Tunne Kelam
в писмена форма. - (EN) Най-важната тема в обсъждането на бъдещето на стратегията "Европа 2020" е предизвикателството на необходимост и устойчивост. Ясно е, че Лисабонската стратегия се провали и сега трябва да бъдем реалисти, ако искаме бъдещата стратегия "Европа 2020" да успее. За да се случи това, от съществено значение е държавите-членки, институциите на Европейския съюз и всички участници в обществото да работят заедно в тази насока. Подходите "отгоре-надолу" и "отдолу-нагоре" трябва да се срещнат. Трябва да се определят реалистични показатели за увеличаване на заетостта, особено увеличаване на пригодността на младите хора за трудова заетост. Образователните системи в Европа трябва да бъдат ориентирани повече към научни изследвания и иновации; по-големите инвестиции в областта на образованието са неизбежни. Трябва да се създаде по-добра съгласуваност между пазара на труда и образованието. Трябва да се подходи сериозно към идеята за различни видове образование и обучение през целия живот. Аз съм голям застъпник на по-добри системи за професионално образование и подкрепям необходимостта да се работи в много по-тясно сътрудничество с частния сектор в това отношение. В този все по-конкурентен свят, Европа трябва да бъде амбициозна и ангажирана на всички нива. Без това отново ще разполагаме със стратегия, която по-скоро наподобява петилетките на Съветския съюз. Една убедителна европейска стратегия за създаване на по-силна Европа трябва да застане начело в световен мащаб.
Ádám Kósa
в писмена форма. - (HU) Интегрираните насоки по отношение на икономиката и заетостта са основните компоненти на стратегията "ЕС 2020". По отношение на проектите за директива за заетост, смятам, че е важно да се спомене, че приобщаващ растеж може се постигне само ако наистина се инвестира в хората. По-дългият живот не означава сам по себе си по-дълга продуктивна кариера. Инвестициите в здравеопазването са от особено значение в случая с Унгария, където хората умират на много по-ранна възраст, отколкото в Западна Европа, като същевременно раждаемостта намалява. Подходящите възможности трябва да се запазят дори при по-напреднала възраст, и това е възможно единствено с по-модерни, по-достъпни здравни услуги. С други думи, повече трябва да се помисли за достъпните работни места за все по-голям брой възрастни хора, които продължават да бъдат активни. Това би било от полза и за младите хора с увреждания. Затова здравеопазването заслужава специално внимание (например, подобряване на условията на труд, по-успешна реабилитация, улесняване на опазването на добро здраве и така нататък). Между другото, това е включено в Насока 8 (инвестиции в развитието на човешките ресурси), въпреки че не е поставен особен акцент или конкретни подробности. Провеждат се голям брой разисквания относно здравеопазването в Европа и по света, и никъде няма единен подход. Ние все пак трябва да разберем, че, за да се гарантира конкурентоспособността на Европа в по-дългосрочен план, равнището на зависимост трябва да бъде запазено в равновесие с едно по-здраво и по-активно население. Бих искал европейските институции да вземат това предвид в своята стратегия и нейното прилагане.
Iosif Matula
в писмена форма. - (RO) Подкрепям стратегията "Европа 2020" за насърчаване на икономическия растеж, който е интелигентен (основан на познания и иновации), щадящ околната среда и благоприятен за социално приобщаване. Бих искал стратегията да бъде реализирана чрез създаване на добре платени работни места и повишаване на жизнения стандарт на хората. Ако искаме да имаме силна, добре балансирана Европа, трябва обърнем специално внимание на икономическото развитие в регионите на новите държави-членки с цел намаляване на съществуващите различия. От само себе си се разбира, че създаването на подходяща инфраструктура трябва да бъде приоритет.
Искам да подчертая значението на прилагане на символичната инициатива "Младежта в движение". Трябва да увеличим финансирането за европейски програми, които имат за цел да гарантират, че образованието не изостава на никое ниво, и да спомагат за мобилността на преподаватели, студенти и изследователи. Качеството на образованието в европейските училища и университети трябва да се повиши в съответствие с изискванията на пазара на труда. Трябва да използваме подходящи политики и финанси за насърчаване на изучаването на чужди езици, мултидисциплинарност, двойни специализации в университетите, които са важни от гледна точка на резултатите в научните изследвания и иновациите, както и за увеличаване на шансовете на младите хора на пазара на труда. Също така приветствам факта, че стратегията за 2020 г. предлага "рамка за заетост сред младежта" на европейско равнище.
Rareş-Lucian Niculescu
в писмена форма. - (RO) Историята на Лисабонската стратегия показа, че красивите идеи и принципи не са достатъчни: от съществено значение е изпълнението на предложените мерки. За съжаление, икономическата и финансова криза съвпадна с края на Лисабонската стратегия. Въпреки това, смятам, че не би трябвало да прехвърляме цялата отговорност за провала на програмата върху кризата, без да се опитаме да видим какви грешки е допуснал Европейският съюз при процеса на изпълнение. Поуката, която си вземем, може би ще спомогне за изпълнението на предстоящата стратегия "ЕС 2020".
Смятам, че разполагаме с важни общностни инструменти за изпълнение на нови стратегии, с което имам предвид най-вече политиката на сближаване. Трябва обаче да се изтъкне, че не можем да се откажем от целите на политиката на сближаване за разпределяне на средства, за да се постигне изпълнението на стратегията "ЕС 2020". Това би било грешка със сериозни последици за държавите-членки, които се нуждаят от тези средства за преодоляване на изостаналостта в развитието, което ги отделя от другите държави. Това би довело до провала на принципа на сближаване на европейско равнище.
Kristiina Ojuland
в писмена форма. - (ET) Г-н председател, трябва горещо да се приветства, че Комисията е изготвила ориентираната към бъдещето "Европа 2020 г. - стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж", защото в продължение на много години, много европейски държави, при организирането на икономиката и финансите си, следваха максимата "après nous le déluge". Въпреки похвалната работа на Комисията по изготвяне на стратегията, тя ме удивлява със своята наивност. Съобщението на Комисията в тази връзка рисува картина на една зелена, равна Европа, основана на социална пазарна икономика, без да е ясно какви средства ще бъдат използвани за постигане на това. В Съветския съюз често срещана практика беше в определени моменти да се обещае идването на комунизма след десет години, независимо от реалната действителност. Надявам се, че след пълния провал на декларативната Лисабонска стратегия, Комисията не иска да излезе с още една празнословна утопия, с която да заблуждава европейските граждани. Днес се нуждаем не от мечти, а от конкретни действия, за да спасим европейската икономика от упадък. Крайно време е да започнем сериозни структурни реформи в Европа, особено в областта на социалната политика, защото настоящият модел на социални грижи вече не е устойчив.
Rovana Plumb
Постигането на най-малко 25% намаление на равнището на бедността в Европейския съюз до 2020 г. е тясно свързано с увеличаването на равнището на заетост до 75%. Наличието на количествена цел за намаляване на бедността представлява проблем. Бедността включва икономически, социални, културни и образователни аспекти, което означава, че повече са необходими качествени цели за постигане на предложената цел, а не количествени такива.
В Румъния официалните данни, публикувани през март 2010 г., показват равнище на заетост далеч под минималното равнище, предвиждано от стратегията "ЕС 2020" (50% спрямо 75%), с низходяща спирала, която продължава благодарение на настоящия икономически климат. Жените, хората на възраст над 45 години и младите хора продължават да срещат трудности при намирането на работа. Трудно е да се повярва, че Румъния ще бъде в състояние да постигне тази цел до 2020 г.
Трябва да се намерят отговори на въпросите, свързани с приноса на цялата потенциална работна сила и на знанията ни за различните групи в обществото: жени и мъже, млади хора, възрастни хора и имигранти на пазара на труда. Други въпроси са свързани с това как можем да намалим безработицата сред младите хора и как можем ефективно да увеличим участието на жените на пазара на труда чрез разширяване на участието им във всеки бизнес сектор. Ако не успеем да осигурим ясен отговор на тези въпроси, двете цели, свързани с растежа на заетостта и намаляването на равнището на бедността, ще последват съдбата на Лисабонската стратегия.
Georgios Stavrakakis
в писмена форма. - (EL) Бих искал да изразя задоволството си от заключенията на Съвета от март, защото те признават важността на политиката на сближаване в рамките на "Европа 2020" и по този начин запълват значителната празнина, която съществуваше в първоначалния текст на Комисията, в който политиката на сближаване изобщо не беше включена. Също така, и г-н Барозу, и г-н Хан, признаха жизненоважното значение на приноса на политиката на сближаване за постигане на стратегията. Политиката на сближаване имаше значителен принос за засилване на конкурентоспособността и заетостта, най-вече чрез "целево насочване", и ние трябва да се възползваме от всичко, което беше постигнато в тази рамка. Това обаче не означава, че политиката на сближаване ще бъде сведена до един прост инструмент за изпълнение на "Европа 2020". Нейният потенциал е много по-голям. Като реално изражение на принципа на солидарност на местно и регионално равнище, тя гарантира жизнеспособността на инициативите за развитие и гарантира, че "Европа 2020" ще обслужва общата цел на Европейския съюз за засилване на сближаването и в трите измерения, а именно икономическо, социално и териториално, и няма да се ограничава до едностранно икономическо развитие. И накрая, трябва да използваме потенциала на политиката на сближаване, за да се избегне припокриването на цели и средства между отделните европейски политики.
Csaba Sándor Tabajdi
в писмена форма. - (HU) Стратегията "ЕС 2020" трябва да насърчи "зелена революция" в европейската икономика, енергоспестяващо, щадящо околната среда и устойчиво икономическо преструктуриране и зелени иновации. Развитието обаче не трябва да означава просто помощи за тези европейски региони, които вече постигат резултати над средното ниво. Вместо това трябва да насочим по-голямата част от развитието за подпомагане на най-слабо развитите и изостанали региони. Все още съществуват огромни различия между държавите от Източна и Западна Европа от гледна точка на икономическата ефективност. В България, например, е необходима три пъти повече енергия за производство на единица БВП, отколкото в Германия, така че, ако цените на енергията се покачат, конкурентоспособността на държавата ще продължи да намалява.
Докато насърчава зеленото преструктуриране на икономиката, Европейският съюз не трябва да забравя за вече действащите изпитани и проверени общностни политики, като общата селскостопанска политика и политиката на сближаване. Общата селскостопанска политика ще бъде необходима и за постигане на целите, определени за опазване на околната среда и в борбата срещу изменението на климата. Най-добрите стопани на европейските селски природни райони са самите селскостопански производители. Стратегията "ЕС 2020" не може да успее и без политиката на сближаване. Политиката на сближаване представя целия набор от инструменти и гъвкавостта, необходими за политиката на Европейския съюз за икономическо развитие. С инструментите на политиката на сближаване ние сме в състояние да спомогнем за постигането на цели във всяка конкретна област. Така например, можем да спомогнем за развитието на възобновяемите енергийни източници, да подобрим енергетиката и ефективността на ресурсите, и да подкрепим зелените иновации.
Nuno Teixeira
Изминаха десет години от приемането на Лисабонската стратегия и по-голямата част от целите й остават неизпълнени. Аз съм най-загрижен за слабия икономически растеж, защото той е от решаващо значение за другите цели, както и за факта, че само в две от десетте години живот на стратегията растежът надхвърли 3%.
Лисабонската стратегия беше амбициозна, но й липсваше воля за действие, защото беше основана на незадължителни правни документи и на открит метод на координация. Както и целите за заетост, новата стратегия "Европа 2020" включва цели, свързани с образованието, околната среда, борбата с бедността и инвестициите в иновации. Както новите цели, така и инструментите за постигането им принадлежат на държавите-членки, така че при условията на кризата и ангажимента плановете за стабилност и растеж (ПСР) са необходими по-добри механизми за управление и действителна икономическа и бюджетна координация между държавите. Тази програма идва във време на икономическа несигурност и висока безработица, намаляването на която е непосредствен приоритет. Комисията трябва да поеме управлението и да поведе процеса. Силният икономически растеж ще бъде от съществено значение за поддържане на ПСР и може да бъде стимулиран чрез реформите и инвестициите, които са в основата на стратегията "Европа 2020".
Iuliu Winkler
в писмена форма. - (HU) Смятам, че трябва да имаме смели мечти: документът "Европа 2020" трябва да обхване всички области на сътрудничество в рамките на Европейския съюз и да стане средносрочна и дългосрочна стратегия за Европа. За да успее обаче, трябва да е налице солидарност сред гражданите на Европа. Съгласно Договора от Лисабон, новата стратегия се изготвя с участието на 27-те държави-членки на разширения Европейски съюз, така че гражданите ни да усещат, че споделят общите европейски усилия. Унгарските гласоподаватели в Румъния очакват Европейският съюз да изрази тази солидарност като намери бързо решение за намаляване на различията с държавите от Южна и Централна и Източна Европа. Стратегията трябва да разгледа такива теми като развитието на държавите ни в по-дългосрочен план, вътрешния пазар, развитието на селското стопанство и малките и средни предприятия, но и такива чувствителни въпроси като социалната мрежа, демографските предизвикателства, равните възможности на пазара на труда, взаимната свързаност на европейските системи и мрежи във всички аспекти на живота. Стратегията "Европа 2020" трябва да представлява стратегия за намаляване на различията и сближаване.
Artur Zasada
По време на разискването относно стратегията "Европа 2020" не трябва да пренебрегваме един толкова важен и значим въпрос като транспорта. Транспортният сектор съставлява близо 10% от БВП на Европейския съюз и осигурява над 10 милиона работни места. Също така, той играе важна роля в контекста на европейския вътрешен пазар и правото на свободно движение на хора и стоки. Според мен, въпросът за железопътния транспорт трябва да бъде решен решително и бързо. Сигурен съм, че можем да увеличим трансевропейската железопътна мрежа до 2020 г. Смятам, че от 2014 г. натам всички нови железопътни транспортни връзки и подвижен състав трябва да бъдат оборудвани със системи, които са съвместими с Европейската система за управление на железопътния трафик.