Patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er indstilling ved andenbehandling fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om Rådets holdning ved førstebehandling med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser (11038/2/2010 - C7-0266/2010 -.
(Ordfører: Françoise Grossetête).
Françoise Grossetête
Hr. formand! Jeg vil tale i fire minutter og gemme de resterende to minutter til afslutningen af forhandlingen.
Hr. formand, fru Győri, hr. kommissær, endelig kan vi se lyset for enden af tunnellen i forbindelse med dette spørgsmål, der er meget vigtigt for patienterne.
Vi kunne ikke længere opretholde den forvirrede situation, hvor lovgivningen blev fastlagt af EU-Domstolen. Direktivet fastsætter nu klare regler for patienters mobilitet i Europa. Hvilken form for behandling kan man modtage i udlandet? Hvordan og på grundlag af hvilke kriterier kan man få refunderet sine udgifter? Hvordan deles ansvaret mellem forsikringsmedlemsstaten og behandlingsmedlemsstaten? Alle svarene på disse spørgsmål findes nu i udkastet til direktiv.
Tillad mig først og fremmest at takke det belgiske formandskab for dets fremragende arbejde i løbet af forhandlingerne. Dets overbevisningsevne spillede en afgørende rolle, for det skal understreges, at adskillige medlemsstater ikke ønskede dette direktiv. Jeg mener, at det var et spørgsmål om uansvarlighed.
Jeg vil gerne takke min ven og tidligere medlem af Parlamentet, hr. Bowis, der sidder på tilhørerpladserne. Som ordfører ved førstebehandlingen var han også involveret i udformningen af dette direktiv, og han har altid kæmpet for patienternes rettigheder. Jeg vil naturligvis også gerne takke kommissær Dalli og mine skyggeordførere, som alle har ydet et meget aktivt bidrag til forhandlingerne, og uden dem ville intet have været muligt.
Hvad står der på spil her for patienterne? Medicinske fremskridt betyder, at behandling ikke længere kan ydes lokalt for alle sygdomme, og at den nogle gange må ydes på tværs af grænserne. Dette kan være tilfældet for patienter, der lever i grænseregioner, hvor behandling i et andet land nogle gange er tættere på, end behandling i deres eget land. Det kan også skyldes, at der findes flere ressourcer og mere ekspertise i en anden medlemsstat, f.eks. højt specialiserede behandlinger.
Endelig kan det ganske enkelt være mere praktisk for nogle europæere at modtage behandling uden for deres forsikringsland, fordi de har familie i en anden medlemsstat. Forbrugere, lønmodtagere, studerende og nu patienter vil kunne drage fordel af mobilitetsrettigheder inden for EU takket være en klar lovgivning.
Det er naturligvis ikke tanken at tilskynde til nogen form for medicinsk turisme, da de sociale sikringsordninger, organiseringen og forvaltningen heraf forbliver medlemsstaternes fulde ansvar. Patienterne vil nu generelt kunne modtage hele den behandling, de har krav på hjemme, i en anden medlemsstat, og få refunderet udgifterne op til det omkostningsniveau, deres egen ordning betaler.
Med hensyn til hospitalsbehandling, der indebærer en overnatning eller brug af specialteknologi eller en omkostningsintensiv teknologi, kan medlemsstaten oprette en ordning med forhåndstilladelse. Dette vil betyde, at der kan tages hensyn til medlemsstaternes behov for planlægning og investering i deres sundhedsstruktur. Parlamentet har haft held til at sikre, at betingelserne for afslag på forhåndstilladelse er begrænsede og er fastsat i en udtømmende liste for at give patienterne retssikkerhed.
Parlamentet har også gjort fremskridt på andre områder. Hver enkelt medlemsstat skal oprette nationale kontaktpunkter for at give patienterne den bedst mulige vejledning med udgangspunkt i deres behov. Hvert nationalt kontaktpunkt vil fungere som en kvikskranke og skal samarbejde med de andre nationale kontaktpunkter. Dette vil betyde, at patienterne modtager klar og præcis information.
Spørgsmålet om godtgørelse, der rent faktisk er en grundlæggende hindring, er blevet forbedret betydeligt, og enten kan der anvendes en godtgørelsesmekanisme som det i øjeblikket er tilfældet med forordning (EF) nr. 883/2004 om social sikring, eller patienten skal betale først og godtgøres dernæst hurtigst muligt.
Vi havde også i sidste ende held til at sikre, at patienter, der lider af sjældne sygdomme, ikke skal kæmpe så meget selv og kan få adgang til ekstern ekspertise til diagnosticering af sygdommen og hjælp til at sikre, at der gives forhåndstilladelse til behandling.
Jeg vil slutte med at sige, at patienterne nu takket være europæisk samarbejde på områder såsom europæiske referencenetværk vil have adgang til højt specialiseret behandling, idet formålet er at fremme udveksling af erfaringer for at forbedre indsatsen, diagnosticeringen og behandlingen i patienternes interesse.
Derfor kan vi sige til os selv i dag, at vi har nået vores mål, og jeg vil gerne endnu en gang takke alle mine kolleger. Man kan sige, at det, der bygges via dette direktiv, er et sundhedens Europa.
Enikő Győri
Hr. formand, fru Grossetête, mine damer og herrer! Lad mig fortsætte på mit modersmål, ungarsk.
(HU) Jeg er meget glad for at få muligheden for at deltage i forhandlingen om direktivet om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser. Dette er et meget vigtigt tidspunkt, for nu efter to et halvt år lakker vores forhandlinger mod enden. Lad først og fremmest takke alle, der har gjort det muligt for os nå frem til denne meget vigtige aftale. Først til de tidligere medlemmer af formandstrioen, Belgien og dets forgænger, Spanien, for det fremragende arbejde, de udførte for at nå frem til dette kompromis i Rådet. Dernæst vil jeg gerne på Rådets vegne takke Europa-Parlamentet for dets fremragende samarbejde og vilje til at nå frem til et kompromis, der resulterede i denne aftale. Jeg er overbevist om, at aftalen vil give patienterne i EU mange fordele, og at den udgør endnu et vigtigt skridt i sikringen af de europæiske patienters rettigheder.
Som vi alle husker, var forhandlingerne mellem de tre institutioner ikke nemme, men de forblev konstruktive og resultatorienterede helt til slut, og foregik i en kompromissøgende ånd. Jeg erkender, at forhandlingerne i Parlamentet heller ikke var nemme, og at den betænkning, De skal stemme om i morgen, også afspejler et kompromis mellem de politiske grupper i Parlamentet. Jeg vil derfor gerne give udtryk for min anerkendelse over for alle dem, hvis arbejde har bidraget til fastlæggelsen af en fælles holdning her i Parlamentet, særlig fru Françoise Grossetête, som jeg har siddet næsten side om side med her i Parlamentet i et år, og medordførerne, uden hvis samarbejde denne lovgivningsproces ikke ville have givet et positivt resultat.
Jeg er overbevist om, at den vedtagne tekst vil skabe en passende balance mellem patienternes rettigheder i tilknytning til grænseoverskridende sundhedsydelser og lægehjælp. Under høringerne mellem de tre institutioner, kunne vi finde frem til løsninger, der var acceptable for alle, i forbindelse med adskillige politiske spørgsmål. Frem for alt var vi enige om spørgsmål i tilknytning til kvaliteten og sikkerheden i forbindelse med sundhedsydelser. Vi fastsatte kriterier for forhåndsgodkendelse og fastsatte de generelle betingelser, der gælder for godtgørelse af udgifter til grænseoverskridende sundhedsydelser.
Vi nåede desuden til enighed om spørgsmål i tilknytning til patienter, der har fået diagnosticeret sjældne sygdomme, samt om yderligere samarbejde mellem medlemsstaterne i forbindelse med e-sundhedssystemer. Rådet mener, at vi har nået det vigtigste mål, som er konsolidering af EU-Domstolens retspraksis i tilknytning til fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser inden for sundhedsydelser. Der er dog andre vigtige faktorer, der kunne bidrage til, at patienterne får lettere adgang til grænseoverskridende sundhedsydelser i fremtiden. Blandt disse skal især nævnes de nationale kontaktpunkter, som medlemsstaterne skal oprette, og som vil yde information til patienterne.
Desuden er den gensidige anerkendelse af recepter mellem medlemsstaterne og gensidig bistand og samarbejde også vigtige skridt. Sidst men ikke mindst vil direktivet tydeliggøre forholdet til forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger, hvorved patienterne garanteres en øget retssikkerhed. I forbindelse med gennemførelsen af direktivet vil medlemsstaterne skulle følge principper, der allerede er blevet anerkendt af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen ved flere lejligheder. Det er principperne om almengyldighed, retten til behandling af god kvalitet, ligelighed og solidaritet. Jeg vil også gerne tilføje, at vi denne gang også vil kunne træffe beslutning om foranstaltninger, der er effektive, og samtidig forbedre konkurrenceevnen.
Det ungarske formandskab ønsker, at Rådet skal vedtage denne lov snarest muligt. Ifølge den juridiske procedure vil Rådet vedtage teksten efter den sædvanlige juridiske og sproglige færdiggørelse, hvorefter direktivet kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Officielle Tidende snarest muligt. Mange tak og lad mig endnu en gang lykønske alle dem, hvis arbejde har bidraget til udarbejdelsen af dette direktiv.
John Dalli
Hr. formand! Lad mig lykønske Parlamentet med det vigtige resultat, det er, at det er nået frem til en aftale om dette direktiv. Jeg er navnlig ordføreren, fru Grossetête, og skyggeordførerne taknemmelig for deres hårde arbejde og deres engagement i patienternes rettigheder. Jeg vil også gerne takke de to foregående formandskaber - Spanien og Belgien - for det hårde arbejde, de lagde for dagen for at få afsluttet denne sag.
Jeg mener, at det nye direktiv vil udgøre et sammenhængende og ensartet regelsæt for patienter over hele Europa. Det indvarsler også en ny samarbejdsfase mellem de 27 nationale sundhedssystemer.
Vejen til dagens vellykkede afslutning var langt fra let. Jeg kan huske sidste år, hvor jeg tiltrådte min stilling, og folk fortalte mig, at forhandlingerne om dette direktiv var havnet i en blindgyde. Direktivet er et godt eksempel på behovet for politisk lederskab. Det viser, at beslutninger, der er vigtige for vores befolkninger, kan træffes, når der udvises mod og beslutsomhed. Jeg mener, at lovgiverne ikke må overlade det til EU-Domstolen at træffe beslutninger på deres vegne, eller efterlade borgerne uden andre muligheder for at få deres rettigheder anerkendt end at anlægge sag.
Domstolen anerkendte retten til patientmobilitet i henhold til traktaten. Det er lovgivers rolle at beslutte, hvordan sådanne rettigheder skal gennemføres.
Tillad mig at dele nogle af mine synspunkter om direktivet med Parlamentet. For det første gør direktivet det klart, at alle medlemsstaterne har pligt til at investere for at kunne give deres borgere de sundhedsydelser, de har behov for, uden unødvendige forsinkelser.
Direktivet vil således bidrage til at nedbringe ulighederne i adgang til sundhedsydelser ved at bidrage til at nedbringe forsinkelser i hele EU. Patienterne vil kunne søge primære sundhedsydelser hos udbydere efter deres eget valg i hele Europa. Med hensyn til hospitalsbehandling bestemmes det i direktivet, at patienten, når forsinkelsen - og her mener jeg ventetiden på behandling - er for lang, vil kunne vælge en udbyder i en anden medlemsstat og vil blive godtgjort. Hvad der helt nøjagtigt udgør en acceptabel ventetid, skal dog overvejes nøje og defineres.
De vigtigste fremskridt, der er opnået med dette direktiv, sammenlignet med den eksisterende lovgivning, er, at patienterne vil være i stand til at vælge deres udbyder af sundhedsydelser og vil have adgang til information om kvaliteten og sikkerheden i forbindelse med de ydelser, de modtager. Jeg kan forsikre om, at Kommissionen nøje vil overvåge, hvordan medlemsstaterne gennemfører direktivet i denne henseende.
For det andet vil direktivet give patienterne adgang til information om deres rettigheder og om grænseoverskridende sundhedsydelser - information, der valideres af de nationale kontaktpunkter, og som ikke overlades til private initiativer på internettet eller andre medier.
For det tredje indebærer direktivet i forbindelse med sundhedsydelsernes kvalitet gennemsigtighed og ansvarlighed i forhold til nationale standarder. Dette skulle gradvist føre til nogen konvergens i hele Europa med hensyn til sundhedsydelsernes kvalitet og sikkerhed.
Endelig lægger direktivet grunden til europæisk samarbejde om sundhed. Mens de samarbejdsnetværk, der oprettes med direktivet, er frivillige, er jeg overbevist om, at alle medlemsstaterne vil se, at de har meget at vinde ved at samarbejde. Dette er et spørgsmål om solidaritet i Europa. Jeg regner derfor med, at medlemsstaterne vil lancere samarbejdsinitiativer på nøgleområder såsom e-sundhed og sundhedsteknologivurderinger.
Direktivet indeholder også bestemmelser om europæiske referencecentre, der vil lette samlingen af ekspertise og formidling af den i hele Europa. Jeg mener, at sådanne centre kan føre til bedre sundhedsydelser for vores borgere.
Hr. formand, fru minister, mine damer og herrer, det endelige kompromis, der ligger på bordet i dag, afspejler den basale ånd i og det grundlæggende formål med dette direktiv, nemlig at øge patienternes rettigheder til grænseoverskridende sundhedsydelser samtidig med, at der tages hensyn til sundhedssystemernes bæredygtighed. Det er en god dag for opbygningen af et "sundhedens Europa".
Jeg vil gerne slutte med at fremkomme med følgende bemærkning til et institutionelt aspekt ved teksten.
"Kommissionen nærer en vis tvivl med hensyn til, at nogle af de fremtidige retsakter, som Kommissionen får beføjelse til at vedtage ved den lovgivningsmæssige retsakt, vil kunne blive gennemførelsesretsakter. Kommissionen vil ved udøvelsen af sine gennemførelsesbeføjelser ikke på grundlag af de beføjelser, der er tillagt den, vedtage retsakter, som den anser for at være delegerede retsakter som omhandlet i artikel 290 i TEUF".
Peter Liese
for PPE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, fru Győri, hr. Dalli, mine damer og herrer! Dette er virkelig en vigtig dag for patienter over hele Europa. Det var helt uacceptabelt, at EU-Domstolen havde givet patienterne ret til at rejse til en anden medlemsstat, men at så mange medlemsstater ikke havde omsat denne dom i praksis.
Den eneste mulighed for de enkelte patienter har været at anlægge sag og til endog at gå så langt som at indbringe deres individuelle sager for EU-Domstolen. Jeg mener, at dette er en kynisk strategi, fordi disse mennesker ikke er stærke. De er syge, ellers ville de ikke have behov for behandling, og i værste fald, kunne de dø, før EU-Domstolen havde truffet afgørelse i deres sag. Derfor er det på høje tid, at vi klarlægger den juridiske situation.
Fru Grossetête og alle andre involverede har også opnået en hel del for disse patienter i lande, hvor dommen er blevet gennemført i større eller mindre grad, herunder etableringen af nationale kontaktpunkter og europæiske referencenetværk. Resultatet har været en forbedring af situationen i de lande, hvor EU-Domstolens dom i princippet er blevet gennemført, i form af en udvikling i retning af et Europa for patienter og et sundhedens Europa, nøjagtig som hr. Dalli sagde.
Jeg har ikke megen tid, så jeg vil gerne benytte mine sidste 15 sekunder til at takke ordføreren, skyggeordførerne, hr. Dalli, kommissæren, som virkelig har engageret sig i spørgsmålet, og først og fremmest hr. Bowis, som sidder på tilhørerpladserne og er ophavsmanden til dette direktiv. Min oprigtige tak og lykønskning går til alle de involverede parter.
Dagmar Roth-Behrendt
Hr. formand, mine damer og herrer! Denne lovgivning er rent faktisk overflødig. Jeg håber, at den fortsat vil være overflødig, for patienter behøver ikke gøre brug af den. I en ideel verden ville patienterne modtage de bedste sundhedsydelser hurtigst i deres fødeland eller det land, hvor de bor.
Den omstændighed, at vi drøfter dette i dag og vedtager lovgivningen i morgen, er, som hr. Liese med rette sagde, et udtryk for en kynisk strategi i medlemsstaterne. Det betyder, at medlemsstaterne ikke har erkendt, hvad de skylder deres borgere, nemlig hurtige og effektive sundhedsydelser af høj kvalitet. Det viser også, at de hellere ville investere i andre ting, end på de områder, der leverer tjenesteydelser til deres borgere, og det er en skændsel. Desuden er forhandlingerne i Rådet om dette spørgsmål ikke noget at være stolt af. Hvis lovgivningen imidlertid rent faktisk anvendes på et tidspunkt, fordi patienterne har behov herfor, og det er ikke en god ting, vil jeg være meget glad for det, vi har opnået. Jeg er ordføreren, fru Grossetête, og mine kolleger taknemmelig for deres samarbejde.
Vi har opnået en hel del. Vi har haft held til endelig at fokusere på sjældne sygdomme. Folk med sygdomme er altid blevet skubbet ud på et sidespor og har fundet det vanskeligt at opnå nogen form for behandling. Endelig har vi haft held til at oprette informationspunkter i medlemsstaterne, som vil informere folk om deres rettigheder. Dette har ikke tidligere været tilfældet. Hvis der oprettes referencenetværk i fremtiden, vil det endelig være muligt for medlemsstaterne at udveksle bedste praksis, information om guld- og platinstandarder og videnskabelige fremskridt. Dette har ikke været koordineret indtil nu. Der er nogle enkelte fyrtårne, men ingen koordinering.
Alle disse ting er store succeser, og det samme er ambulantbehandling og andre områder, som jeg ikke vil komme ind på nu. Der er naturligvis ting, der gør mig ked af det. Jeg ville have foretrukket, at der ikke skulle være alt det besvær med forhåndsgodkendelser, som ganske enkelt viser, at medlemsstaterne ikke har erkendt, at tingene er virkelig vigtige. Heldigvis er der dog nogle medlemsstater, som vi kan arbejde godt sammen med, og vi har vist det i dag. Vores mål bør være at sikre, at sundhedssystemet i alle lande er så godt, at ingen ønsker at rejse til et andet land, hvor de ikke taler sproget. Hvis det, vi gør i dag og i morgen, er et lille skridt i denne retning, fordi det vil blive tydeligere, hvilke lande der har gode ydelser, og hvilke der har dårlige ydelser, hvilke der gør noget for deres borgere, og hvilke der ikke gør, så har vi opnået en hel del.
Jeg håber, at en af de mindre sidegevinster af dette vil være gennemsigtighed. Vi har brug for at vide, hvilke medlemsstater der har høje standarder, og hvilke der har en lav standard. Jeg kommer fra et land, hvor jeg kan føle mig relativt rolig. Jeg er dog bekendt med de problemer, som mange mennesker i mange andre medlemsstater støder på, og jeg skammer mig over dette, for det er ikke EU værdigt.
Jeg vil gerne takke ordføreren for hendes store arbejdsindsats, og navnlig Kommissionen, hr. Dalli og hans team, som har givet Europa-Parlamentet og ophavsmanden til denne lovgivning i den foregående valgperiode, hr. Bowis, så megen støtte, som vi kunne ønske os. Jeg vil også gerne rette en særlig tak til det belgiske formandskab, der ikke er til stede i dag, men som har gjort alt, hvad der var muligt for at sikre, at denne proces blev en succes. Selv om det belgiske formandskab gjorde alt, hvad der stod i dets magt, kunne det ikke altid opnå en hel del på grund af de øvrige medlemsstaters nogle gange stædige og oldnordiske holdninger. Vi har dog opnået noget, og jeg mener, vi vil kunne stemme for denne lovgivning i morgen med god samvittighed.
(Bifald)
Antonyia Parvanova
Hr. formand! Når jeg ser fire år tilbage til starten af ALDE's kampagne "Europa for patienter", har jeg god grund til at hilse den aftale, som Rådet nåede frem til i december, velkommen. Først vil jeg gerne takke ordføreren, fru Grossetête, og skyggeordførerne for deres gode samarbejde og deres store arbejdsindsats og også ophavsmanden til dette initiativ, vores kollega hr. John Bowis.
Parlamentet forblev forenet og stod fast under forhandlingerne med Rådet. Vi forsvarede patienterne, og for første gang vil der være en klar lovramme i EU for patienter, der søger behandling i en anden medlemsstat. Vi må betragte den indgåede aftale som et lille skridt, men det er en virkelig milepæl for patienterne i Europa, der vil styrke deres rettigheder samtidig med, at der fokuseres på deres behov, den information, der er tilgængelig for dem, og sundhedsydelsernes kvalitet og sikkerhed.
Jeg er dog sikker på, at Parlamentet ville have støttet et mere ambitiøst resultat. Selv om jeg erkender nødvendigheden af, at medlemsstaterne er i stand til at indføre forhåndsgodkendelse for at opretholde deres sundhedssystemers bæredygtighed, beklager jeg, at de - også det belgiske formandskab - nogle gange har sat organisatoriske hensyn over patienternes interesser og behov. Men vi repræsenterer borgerne og er ansvarlige for at repræsentere dem her i Parlamentet.
Lad mig nævne et enkelt eksempel. Kvalitet og sikkerhed. Mens medlemsstaterne var ivrige efter at fastsætte kvalitet og sikkerhedsrisiciene som et kriterium for at give afslag på forhåndsgodkendelse, har de været uvillige til at acceptere - og har været imod - enhver informationsudveksling og ajourføring af kravene på dette område på EU-plan.
ALDE-Gruppen hilser det fremtidige direktiv velkommen, men vi vil være strenge med hensyn til dets gennemførelse og sikre, at der indføres en ordentlig indberetning og overvågning, og at bestemmelserne om forhåndsgodkendelse og godtgørelse ikke bliver en uberettiget hindring for patienterne.
Til slut vil jeg gøre opmærksom på en af mine beklagelser. De manglende ambitioner i bestemmelserne om samarbejde inden for e-sundhed, igen på grund af stærk modstand fra de mest avancerede medlemsstater på dette område. Det oprindelige forslag fra Kommissionen er blevet udvandet betydeligt. Jeg vil derfor gerne spørge hr. Dalli om følgende. Vil Kommissionen overveje at udvikle et separat forslag om e-sundhed for at fremme samarbejde og muliggøre interoperabilitet af data og sikkerhed for patienter, således at det bliver en realitet i Europa?
Jean Lambert
Hr. formand! Mange her i Parlamentet vil huske, at dette ved førstebehandlingen var et meget varmt emne, og jeg tror, at vi kun hører nogle af forskellene mellem os. Der var betænkeligheder med hensyn til, om markedskræfterne ville vinde over almene tjenesteydelser, og dem, der var optaget af patienternes ret til at vælge og til at rejse, blev sat op imod dem, der spurgte om, hvilke patienter der rent faktisk ville benytte sig af dette valg.
Jeg mener, at vi, når alt kommer til alt, er nået frem til et fornuftigt kompromis. Som folk har påpeget, har vi allerede i tilfælde, hvor der er et medicinsk behov med et krav om hastebehandling, et system under koordineringen af social sikring. Dette direktiv beskæftiger sig mere med markedsordningen, med valg og med folks evne til at vælge, hvor de vil tage hen, mens pengene følger dem. Så vi har klarhed nu, idet medlemsstaterne kan indføre ordninger, der gør det muligt for dem at sikre, at behovene kan imødekommes.
Dette direktiv bør også hilses velkommen, fordi det vedrører spørgsmål omkring den juridiske dimension og retssikkerhed. Det beskæftiger sig med, hvor ansvaret for opfølgende behandling ligger, med spørgsmålet om erstatning, hvis der er problemer, og med spørgsmål vedrørende sikring af, at procedurerne udføres af kvalificeret lægefagligt personale.
Med hensyn til sjældne sygdomme har vi også opnået et kompromis, der er bedre end det, vi nåede frem til i første omgang.
Som folk har sagt, vil dette fungere godt for mange patienter, men vi bør også tage os af vores patienter i vores egne medlemsstater.
Milan Cabrnoch
Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at takke begge ordførerne, fru Grossetête og hr. Bowis. I dag er det præcis 2 år, seks måneder og 16 dage, siden Europa-Kommissionen fremlagde det længe ventede direktiv om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser, men baggrunden for dette direktiv går meget længere tilbage, da spørgsmålet oprindeligt udgjorde en del af servicedirektivet. Det står nu klart, hvor stor en fejltagelse det var ikke at medtage sundhedsydelser i servicedirektivet. Vi må ikke glemme, at det godkendte direktiv kun vedrører patientrettigheder, og spørgsmålet om fri bevægelighed for sundhedsydelser i EU er fortsat uløst. Sundhedssystemerne i medlemsstaterne kan være baseret på de samme generelle principper, men tilrettelæggelsen af sundhedsydelserne varierer meget mellem de enkelte medlemsstater.
Den tekst, vi skal stemme om i morgen, og som jeg støtter, er et stort kompromis mellem borgernes og patienternes rettigheder og regeringernes betænkeligheder. Til trods for de mange indrømmelser og den megen modstand udgør det fremsatte forslag et lille, men vigtigt fremskridt. Det foreslåede direktiv tydeliggør, om end ikke ordentligt, patientrettighederne, idet de får adgang til information, og det bekræftes fuldt ud, at medlemsstaternes regeringer har eneansvaret for tilrettelæggelse og finansiering af sundhedsydelser, og for kvaliteten, sikkerheden og tilgængeligheden af pleje i deres områder i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, idet de får mulighed for at fastsætte reglerne om, at borgeren, hvor det er relevant, skal søge forhåndsgodkendelse, før denne modtager behandling i udlandet.
Jeg håber, at vi også vil fortsætte arbejdet med direktivet her i Parlamentet i de kommende år, og at vi vil forbedre patientrettighederne i EU.
Kartika Tamara Liotard
Hr. formand! I morgen er den store dag, hvor sundhedsydelser bliver et produkt i det indre marked. Det nye direktiv behandler sundhedsydelser som kommercielt omsættelige varer. Dem, der har flest penge, vil være de første til at få adgang til steder med det største og det billigste udbud af sundhedsydelser. Dette forslag vil dog opretholde det eksisterende sundhedssystem i to lag. Jeg tænker på, hvor mange af mine kolleger der mon kan identificere sig med det, jeg siger. Sundhedsydelser er et grundlæggende behov og noget, som alle bør have lige adgang til. De af Parlamentets medlemmer, der vil stemme for i morgen, mener sikkert, at de slår et slag for patientrettighederne, men det vil helt afgjort ikke være tilfældet. Jeg går ind for alt, hvad der fremmer patientrettighederne, men hvis vi vedtager dette direktiv, kan vi rent faktisk forvente en række problemer med hensyn til patientrettigheder. Jeg vil nævne nogle få eksempler.
Forsikringsselskaber vil kun være alt for glade for at sende patienter over grænsen, hvis der findes en billigere behandlingsmulighed der. Det vil indskrænke udbuddet af sundhedsydelser i patienternes hjemland. Enhver behandling, der ikke længere er rentabel, vil ikke længere blive udbudt i de dyrere regioner. Det vil langt fra give patienterne flere rettigheder, men derimod fratage dem valgmuligheder, og de er nødt til at rejse over grænsen. Desuden vil patienter fra regioner, hvor sundhedsydelser er billigere, ikke kunne rejse til andre regioner, da de ikke automatisk vil få godtgjort de ekstraomkostninger, det vil medføre. Sundhedsturisme, der er det tilsigtede mål med dette direktiv, vil derfor blive begrænset til de rige.
Og så er der de regioner, hvor sundhedsydelser er billige, og de regioner, hvor ventetiden er kort. De vil med tiden få så mange sundhedsturister, at deres egne lokale patienter vil blive skubbet ud. Vi kunne læse et eksempel herpå i mandagens udgave af den belgiske avis De Standaard, og jeg kan forsikre om, at flere sådanne eksempler vil følge. Jeg mener, at alle patienter har ret til sundhedsydelser af høj kvalitet, og sundhedsydelser, der leveres på deres eget sprog, tæt på, hvor de bor, og hvor familien er tæt på. I stedet opfordrer Europa patienterne til at søge sundhedsydelser i udlandet, og lader så markedskræfterne gøre deres arbejde. De af mine kolleger, der er enige heri, vil stemme for i morgen. De af dem, der er enige med mig, bør helt klart stemme imod.
Oreste Rossi
Hr. formand, mine damer og herrer! Direktivet indeholdt oprindeligt nogle vanskelige områder. Under drøftelserne i udvalget og på trepartsmøderne nåede vi frem til en aftale om en tekst, der generelt er afbalanceret, og som tager hensyn til behovene for sikre sundhedsydelser af høj kvalitet, de generelle principper for godtgørelse, forhåndsgodkendelse, grænseoverskridende samarbejde om behandling af sjældne sygdomme og elektroniske sundhedstjenester.
Vi ønskede at nå målet om anerkendelse af alle patienters ret til grænseoverskridende sundhedsydelser, således at sundhedsturisme forhindres. De omkostninger, som en sundhedstjeneste afholder til behandling af en statsborger fra en anden medlemsstat, bør med rette afholdes af patientens oprindelsesland.
Vi ønskede også at forpligte medlemsstaterne til at garantere grundlæggende niveauer for sundhedsydelser, men dette var ikke muligt. I lyset af de forbedringer af teksten, der blev opnået via mægling, vil vi stemme for. Dette gælder også for den anden tekst, der drøftes, om det europæiske initiativ om Alzheimers sygdom og andre demensformer, som er et indledende skridt i retning af fremlæggelse af et lovforslag, der sigter mod at opnå integration mellem de forskellige eksisterende politikker.
Det fælles mål med begge foranstaltninger er at understrege behovet for en bedre koordinering mellem medlemsstaterne udelukkende i borgernes interesse.
Csanád Szegedi
(HU) Hr. formand, fru Győri, mine damer og herrer! Jeg støtter personligt patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser. Talrige eksempler har vist, at et stort antal patienter søger sundhedsydelser i andre medlemsstater. Vi er alle bekendt med Kohl-sagen i Luxembourg, der er et positivt bevis på dette fænomen. Desværre er de eksterne og interne forskelle i EU, og dermed mener jeg forskellene mellem regionerne i Vesteuropa og i Østeuropa, ikke begrænset til økonomiske forskelle og forskelle i sociale tjenesteydelser. Der er også en stor kløft med hensyn til sundhedsydelser, og det er Parlamentets opgave at nedbringe disse forskelle, dvs. forskellene mellem Vest- og Østeuropa, da sundhedsydelser af en ensartet høj standard kan være et middel til at nedbringe antallet af mennesker fra en medlemsstat, der benytter sundhedsydelser i en anden medlemsstat. Derudover er det afgørende at standardisere sygeforsikringsselskabernes rolle, da vi derved kan sikre, at det universelle europæiske princip om fri bevægelighed ikke vil blive bragt i fare.
Desuden mener jeg, at det er vigtigt at koordinere henstillingerne fra det faglige kollegium for at sikre, at de enkelte medlemsstater anvender de samme behandlingsformer til de samme sygdomskategorier. Sundhed må ikke være et privilegium, og de samme sygdomme kan ikke behandles forskelligt i Ungarn og i Sverige, blot fordi førstnævnte er beliggende i Østeuropa, og befolkningen her lever under mindre gunstige finansielle vilkår, mens sidstnævnte er beliggende i Vesteuropa, og befolkningen her er bedre stillet.
Christofer Fjellner
(SV) Hr. formand! Jeg mener, at morgendagens afstemning vil være en af de vigtigste afstemninger, jeg har deltaget i i mine seks år i Europa-Parlamentet. Ikke fordi den berører en masse mennesker - de fleste mennesker ønsker naturligvis at have ret til at modtage en god og rettidig behandling der, hvor de bor. Det er fordi, den kan være utrolig vigtig for dem, den berører. Det kan endog være et spørgsmål om liv eller død. Dette vedrører også den grundlæggende tanke om europæisk samarbejde - fri bevægelighed. Det er rent faktisk en skændsel, at vi nu kun udstrækker den frie bevægelighed til dem, der har størst behov herfor, nemlig dem, der er syge, dem, der er patienter.
Dette er et kompromis, og jeg ved, at både jeg og mine kolleger i Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) ville være gået endnu længere i mange henseender, men vi må nu huske på, hvordan tingene så ud for ikke så længe siden med al snakken om sundhedsturisme, det truende sammenbrud i de nationale sundhedssystemer, kravet om forhåndsindberetning eller rent ud sagt var vi som patienter tvunget til at bede om tilladelse, før vi benyttede os af de rettigheder, som EU-Domstolen har givet os. Det var sådan, tingene forholdt sig før, og i lyset heraf er det en enorm succes, at vi er nået frem til beslutning overhovedet.
Jeg betragter ikke dette som en beslutning, vi træffer som følge af, hvad Sverige eller Den Europæiske Venstrefløj har gjort, men snarere på trods af dette. Jeg kan huske den tidligere formulering og den omstændighed, at de svenske socialdemokrater f.eks. undlod at stemme herom ved førstebehandlingen. I går opfordrede en eller anden til, at der indføres forhåndsindberetning i Sverige. Jeg håber ikke, at Sverige indfører dette. Vi har klaret os uden forhåndsindberetning i mange år, og jeg håber, at vi fortsat vil klare os uden også i fremtiden.
Vores beslutning vil dog blive truffet her i Parlamentet i morgen, og så vil det være op til medlemsstaterne og Kommissionen. Gennemfør dette, så vi styrker patientrettighederne i stedet for at svække dem. Det er mit ønske til medlemsstaterne. Til Kommissionen vil jeg gerne sige følgende. Hold nøje øje med medlemsstaterne, for vi ved, at de vil forsøge at undgå at gennemføre dette.
Gilles Pargneaux
(FR) Hr. formand, fru Győri, hr. kommissær! Først vil jeg gerne give udtryk for vores tilfredshed med de fremskridt, som det direktiv, vi vil vedtage i morgen, indebærer. I årevis har EU-Domstolen alene bilagt tvister vedrørende grænseoverskridende sundhedsydelser og patientrettigheder.
I dag er patientmobilitet ikke længere et usædvanligt fænomen i Europa, men er blevet en dagligdags begivenhed. Grænseoverskridende behandling udgør nu 1 % af de samlede sundhedsudgifter i Europa.
Vi bør dog ikke forveksle patientmobilitet med den sundhedsturisme, der har udviklet sig i de senere år. Sidstnævnte bliver organiseret, og viser sig desværre at blive stadig mere rentabel. Sundhed bliver gradvist et konkurrencepræget marked.
En tysker tager til Ungarn for at modtage tandlægebehandling, en britisk statsborger rejser - hvis han har råd til det - til Frankrig, så han kan blive opereret hurtigere. Der er talrige eksempler herpå. Vi må dog sikre, at sundhed ikke behandles som en vare, så vi alle er lige. Derfor har vi i løbet af de seneste tre år forsvaret princippet om forhåndsgodkendelse i forsikringsmedlemsstaten til hospitalsbehandling og anden behandling.
Jeg vil gerne rose ordførernes - fru Grossetête og vores socialistiske ordfører, fru Roth-Behrendt, som jeg især gerne vil lykønske - der har muliggjort væsentlige fremskridt, som f.eks. godtgørelse af behandling, oprettelse af nationale kontaktpunkter og af europæiske referencecentre, behandling af sjældne sygdomme og øget samarbejde mellem medlemsstaterne.
Vores arbejde er ikke færdigt. Vi må gå endnu længere, ud over de fremskridt, der er gjort, for at fjerne de forskelle, der stadig vil findes i Europa, og jeg ved, at vi sammen kan sikre, at europæiske patienter og borgere modtager ligebehandling.
Corinne Lepage
(FR) Hr. formand, fru Győri, hr. kommissær! Denne aftales primære fortjeneste er, at den, som mine kolleger har sagt, indebærer en vis grad af juridisk tydeliggørelse. Indtil nu har det været EU-Domstolen, der var ansvarlig for disse spørgsmål, hvilket er årsagen til den juridiske usikkerhed, som vi nu fjerner, og jeg synes, vi bør være ordføreren, fru Grossetête, skyggeordførerne og også hr. Dalli meget taknemmelige. Denne lovgivning forbedrer patientinformationen, sundhedsydelsernes kvalitet, omkostningerne og godtgørelsesprocedurerne.
Jeg er også tilfreds med forhåndsgodkendelsessystemet for dyrere behandling, herunder hospitalsbehandling, specialbehandling eller behandling, der indebærer en særlig risiko for patienterne. Formålet er naturligvis ikke at forhindre patienterne i at modtage behandling i udlandet, men at forhindre sundhedsturisme og også at mindske risiciene for vores sociale sikringsordninger.
Jeg har dog blandede følelser med hensyn til betingelserne for gennemførelse af denne procedure, der kunne indebære risici for ulige behandling blandt patienter fra medlemsstaterne.
For det første, hvad betyder "en rimelig tid"? Vi må sikre os, at ordet "rimelig" ikke bringer patienterne i fare.
Vi må også sikre, at medlemsstaterne indfører finansielle procedurer til at sikre, at patienterne, særlig de dårligst stillede, ikke skal betale for meget i forskud. Det ville ikke være acceptabelt, hvis administrative problemer mindsker patientrettighederne.
Endelig kan medlemsstaternes forskellige beslutninger vedrørende godtgørelse af omkostninger til sundhedsydelser også føre til uligheder mellem patienter, hvis der ikke findes dels en mindstegodtgørelse, dels noget andet.
Det var de punkter, jeg ønskede at nævne.
Claude Turmes
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer, hr. Bowis! Med dette direktiv indføres klare, gennemsigtige rettigheder. Hvis jeg ønsker at rejse til udlandet, vil situationen være klar, og beslutningerne vil ikke længere være vilkårlige, som det var tilfældet i nogle lande. Derudover vil jeg kunne få bedre information, hvis jeg vælger at rejse til et andet land. Direktivet skal dog fortsat gennemføres af de nationale regeringer. Det, direktivet har forhindret, er noget, som nogle medlemmer af Kommissionen og måske også af Parlamentet har drømt om, og det er åbningen af grænserne for at forbedre de nationale sundhedssystemer. Jeg er stolt af den omstændighed, at vi med to ordførere, herunder fru Grossetête, har haft held til at opretholde en balance. Vi har vist vores modstand mod sundhedsturisme, og vores støtte til sikring af, at de nationale systemer ikke undermineres. Direktivet vil ikke løse problemet med forskelle i kvaliteten af sundhedsydelser. Dette kan kun opnås via tilstrækkelige investeringer i de enkelte medlemsstater.
Det skulle glæde mig, nu da dette direktiv er på plads, om hr. Dalli og Kommissionen ville fokusere mere på regulering af den sociale sikring, som er det system, som alt er baseret på, og som gør det klart, hvem der betales, og hvor alt er velorganiseret. Der bør lægges større pres på medlemsstaterne for at sikre, at denne regulering gennemføres mere effektivt, i stedet for at komme frem med nye idéer til deregulering og konkurrence.
Kay Swinburne
(EN) Hr. formand! Dette direktiv har taget konkrete skridt til at konsolidere patientrettighederne i forbindelse med sundhedsydelser i hele EU. Jeg har været meget interesseret i dette direktiv, da gennemførelsen af det vil få stor betydning i min valgkreds i Wales, hvor forvaltning og levering af sundhedsydelser, til trods for at den britiske regering har gennemført forhandlinger med EU om sundhedsspørgsmål, er en uddelegeret kompetence, der leveres via Welsh Assembly Government.
Min første bekymring med hensyn til den potentielle indvirkning på det walisiske sundhedssystem i forbindelse med godtgørelse og forhåndstilladelse er blevet løst, da der er indbygget en vis grad af fleksibilitet i disse forslag. Medlemsstaternes og de regionale parters mulighed for at kunne træffe beslutning om støtteberettigede behandlinger med forhåndsgodkendelser og fastsættelse af et loft over godtgørelser vil til en vis grad fjerne betænkeligheder omkring de allerede overbelastede og overbebyrdede sundhedssystemer.
Som følge af mine kollegers arbejde her i Parlamentet, tidligere og nu, særlig hr. Bowis, kan vi være tilfredse med, at vi har taget et skridt fremad, når det gælder en tydeliggørelse for patienterne, bedre valg af sundhedsydelser og større samarbejde mellem de forskellige sundhedssystemer i EU. Dette skulle føre til en hævelse af standarderne i hele EU, gennem patientvalg.
João Ferreira
(PT) Hr. formand! Hensigten med dette direktiv har været klar helt fra starten, nemlig at inddrage sundhedsydelserne i målet om liberalisering af tjenesteydelser og på denne måde imødekomme økonomiske og finansielle gruppers interesser ved at udvide deres forretningsområder på sundhedsområdet i alle EU-landene, og ved at behandle sundhedsydelser som om de blot var en vare som alle andre, og brugerne af dem, som om de blot var forbrugere.
Dette forslag vil øge ulighederne mellem europæerne og skade dem, der ikke har midler til at benytte private sundhedsydelser eller sundhedsydelser i en anden EU-medlemsstat. Selv med de ændringer, der er foretaget, vil vedtagelsen af det og de meget høje omkostninger, det vil kunne indebære, have alvorlige konsekvenser for nogle lande, ikke mindst Portugal og dets nationale sundhedsvæsen.
I praksis bekymrer det samme EU, der indfører kraftige begrænsninger af nationale budgetter, når det gælder finansiering af offentlige tjenesteydelser såsom sundhed, sig ikke om at overbelaste disse budgetter, når det gælder kanalisering af offentlige midler til private økonomiske og finansielle grupper, der er involveret i sundhedssektoren, eller til fremme af sundhedsturisme.
I dets iver efter at fremme erhvervslivet, indebærer dette forslag ikke ordentlige sikkerhedsforanstaltninger i tilknytning til brugersikkerhed eller sundhedsydelser af høj kvalitet, særlig hvad angår sundhedsydelser uden for hospitaler. I modsætning til, hvad nogle har sagt, er forhåndsgodkendelsessystemet ikke en passende bestemmelse i disse tilfælde. Det er derfor nødvendigt, at disse intentioner også blokeres på samme måde som i 2007 med udelukkelsen af sundhedsydelser fra det famøse Bolkensteindirektiv.
Jaroslav Paška
(SK) Hr. formand! Jeg vil gerne starte med at give udtryk for en vis skuffelse over Rådets holdning til direktivet om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser, da Rådet ikke ved førstebehandlingen har vedtaget mange af de gode ændringsforslag fra Europa-Parlamentet.
Parlamentet fastlagde nemlig ved førstebehandlingen et godt grundlag for den korrekte anvendelse af reglerne om grænseoverskridende sundhedsydelser i medlemsstaterne på en sådan måde, at patienterne, når det var berettiget, og i overensstemmelse med de fastsatte regler og uden at belaste domstolene kunne modtage den ambulante behandling eller den hospitalsbehandling, de havde brug for, i en anden medlemsstat.
Det er derfor godt, at det ved udarbejdelsen af betænkningen i udvalget til andenbehandling var muligt at videreføre den oprindelige filosofi og give udtryk for Parlamentets holdning fra førstebehandlingen og med udgangspunkt i den aktuelle uigennemsigtige situation inden for grænseoverskridende sundhedsydelser at nå frem til en værdig løsning på problemet.
Kompromisteksten, der bakkes op af Domstolens retspraksis, og som er blevet fremlagt i forbindelse med dagens forhandlinger, giver vores borgere nye muligheder og ny kvalitet i sundhedsydelserne, og vi må derfor - efter min mening - bestræbe os på at sikre, at dette direktiv snarest muligt finder anvendelse på dagligdags begivenheder.
Licia Ronzulli
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Efter en juridisk proces, der har varet i årevis, vil vi i morgen endelig stemme om den betænkning, der vil give de europæiske borgere, som hvert år er tvunget til at rejse til udlandet for at få passende sundhedsydelser, et solidt juridisk grundlag.
Dette vil gøre det muligt for alle patienter og ikke blot de bedst informerede eller de rigeste at udnytte de rettigheder, der allerede igennem flere år er blevet anerkendt i EU-Domstolens domme. Ved at åbne nationale kontaktpunkter, vil grænseoverskridende adgang til sundhedsydelser ikke længere være et spørgsmål om tillid, hvor patienter, der allerede var invalideret af sygdom, indtil nu desværre alt for ofte har måttet håndtere bureaukratiske, sproglige og finansielle problemer.
Med hensyn til hospitalsbehandling kan forsikringsmedlemsstaten kræve, at patienter, der beslutter at søge behandling i udlandet, søger forhåndsgodkendelse, og dette er naturligvis nødvendigt for at beskytte dens sundhedssystems stabilitet. Der kunne måske have været gjort mere på visse punkter for at beskytte patienterne f.eks. med hensyn til systemet med forhåndsindberetning, der vil gøre det muligt for medlemsstaterne at yde forskud til dækning af udgifter til sundhedsydelser, men kun på et frivilligt grundlag.
Endelig vil jeg gerne understrege, hvor glad jeg er for at deltage i en forhandling, der er blevet gennemført helt regulært med blot en fællesnævner, nemlig at sætte en stopper for tusindvis af patienters prøvelser i Europa, og dette tidspunkt ser endelig ud til at være kommet.
Karin Kadenbach
(DE) Hr. formand, fru Győri, hr. Dalli! Sådan som jeg har forstået det, er det politiks opgave at bidrage til at beskytte og forbedre vores borgeres livskvalitet. Dette er ikke nogen nem opgave på sundhedsområdet i øjeblikket. Det er primært nationalstaternes ansvar at sikre leveringen af sundhedsydelser og sikre adgang til den bedste lægebehandling, uanset patienternes indkomst og uanset, hvilken region de bor i.
Selv med de bedst mulige nationale sundhedssystemer vil der dog stadig være tilfælde, hvor patienter har brug for eller ønsker hjælp, støtte og lægebehandling i et andet land. I direktivet fastsættes retsgrundlaget, og det indeholder garantier for, at patienter kan få adgang til disse tjenesteydelser uden yderligere bureaukrati, uden retsusikkerhed og uden at skulle betale store forskud.
Efter den langvarige forhandlingsproces ser jeg dette direktiv som en virkelig succes, selv om det vil kræve en stor indsats af sundhedssystemerne i de enkelte lande og af forsikringsselskaberne at gennemføre det. Jeg håber virkelig, at der fortsat vil blive udøvet pres i denne henseende, for selv de bedste direktiver kan kun være effektive, hvis de gennemføres ordentligt. Jeg opfordrer også til vedholdenhed i forsøgene på at udvide forebyggende foranstaltninger og sundhedsydelser. Jeg mener, at vi ønsker, at borgerne i Europa skal forblive raske så længe som muligt, og at de skal have den bedst mulige adgang til sundhedsydelser af høj kvalitet til de lavest mulige omkostninger.
Frédérique Ries
(FR) Hr. formand, fru Győri, hr. kommissær! Jeg vil også gerne takke og lykønske vores ordfører, fru Grossetête, som har udført et fremragende stykke arbejd, efter hun tog over efter vores tidligere kollega, hr. Bowis. Med alle de lykønskninger, han modtager, virker det lidt som om, vi fejrer hr. Bowis i dag!
Jeg mener, at det er vigtigt at fremhæve den vigtige rolle, som det belgiske formandskab har spillet, da det gjorde, hvad der var nødvendigt for at nå frem til dette vanskelige kompromis med Parlamentet, særlig med visse medlemsstater, hvis holdning var - hvordan kan jeg beskrive det? - fyldt med modstand i nogle tilfælde.
Dette direktiv om grænseoverskridende sundhedsydelser er vigtigt, selv om det kun vedrører 1 % af de nationale sundhedsbudgetter, fordi vi ud over tallene bør fokusere på dets symbolværdi, der er alle europæiske borgeres legitime ret til at blive behandlet i udlandet og få behandlingen godtgjort med al den korrekte information.
Det var også vigtigt klart at fastsætte beskyttelsesforanstaltninger for at forhindre enhver form for sundhedsturisme, men også at indføre tilstrækkelig fleksibilitet i teksten for at fremme diagnosticering og behandling på begge sider af en grænse. Jeg tænker især på visse sygdomme såsom sjældne sygdomme.
Jeg vil slutte med at sige, at dette er et vigtigt første skridt, men vi må gå endnu længere og kæmpe mere for at gå videre med det sundhedens Europa, som vi alle er så glade for.
Tadeusz Cymański
(PL) Hr. formand! Der findes ingen ideelle love. De har alle ulemper såvel som fordele, men dette direktiv giver helt afgjort anledning til mere håb end frygt. Europa er til trods for de hurtige ændringer, der finder sted, fortsat et kontinent med store forskelle og endog kontraster. Dette vedrører såvel niveauet for som omfanget af sundhedsydelser, og det er indlysende, at de fattigere lande giver udtryk for mere frygt, da de befinder sig i en omstillingsfase og forsøger at indhente de mere velstående lande. Finansieringsniveauet og bestemmelserne om medicinske behov i lande, der gennemgår en omstilling, er dog langt, langt lavere.
Direktivet udgør derfor en enorm mulighed og en kilde til håb for alle patienter i de lande, jeg tænker på. Regeringerne står over for en stor udfordring, men paradoksalt nok vil dette direktiv gennemtvinge mange reformer, og det vil henlede opmærksomheden på omfanget af underfinansieringen af sundhedsydelser, for underfinansiering er ikke blot resultatet af begrænsede finansielle muligheder i disse lande, men også af virkningen af fejltagelser i den aktuelle politik og af undervurdering af den store betydning, som sundhed har for de europæiske borgere.
Jeg takker for Deres opmærksomhed og anmoder om støtte til dette direktiv uanset den endelige udformning af det, der er blevet kaldt beskyttelsesklausulen. Beskyttelsesklausulen er et udtryk for kompromis, og "kompromis" er et ord, som vi hilser velkommen.
Sabine Wils
(DE) Hr. formand! Udkastet til direktiv om patientmobilitet kunne hurtigt føre til, at sundhedsydelser i EU nedbringes til den laveste fællesnævner via en tjenesteydelsesbaseret tilgang. Min gruppe er stærkt imod, at evnen til at betale bliver et kriterium for levering af sundhedsydelser, og imod at patienter bliver gjort til forbrugere.
Det foreslåede direktiv vil gøre det muligt for sygeforsikringsselskaberne at sende patienter til udlandet, hvor behandlingen er billigere. Det vil føre til en stor konkurrence og prispres inden for sundhedssektoren. Hvis en bestemt behandling er billigere nogle få hundrede kilometer væk, og hvis patienterne sendes derhen af deres forsikringsselskaber, vil resultatet være, at denne særlige behandling ikke længere vil være tilgængelig lokalt. Derfor vil sundhedssektoren ganske enkelt følge markedets neoliberale logik i stedet for at prioritere patienternes velfærd.
Jeg vil gerne spørge mine kolleger, om de ønsker at se sundhedsturisme inden for denne følsomme sektor. Jeg går ind for, at patienterne modtager sundhedsydelser tæt på, hvor de bor. Dette er et offentligt ansvar som en del af leveringen af tjenesteydelser af almen interesse, der skal være tilgængelige for alle i deres lokalområde.
Anna Rosbach
(DA) Hr. formand! Ingen syge mennesker ønsker at drage til et fremmed land, hvis behandlingen er lige så god i hjemlandet. Men når det er sagt, så er dette forslag det bedst opnåelige. Vi ser, at finansieringsmodellen er ændret, og at de nationale sundhedssystemer ikke undergraves samtidig med, at patienter får bedre mulighed for at blive behandlet i andre EU-lande.
Patienter kan lettere søge behandling i et andet land, hvis f.eks. ekspertisen og behandlingstilbuddet ikke findes i deres hjemland. Dette er vigtigt, når vi taler om yderst sjældne sygdomme, der kræver meget speciel faglig viden. Hvis vi kan koncentrere behandlingen af sådanne sjældne sygdomme nogle få steder i EU, vil patienternes chance for at blive helbredt være langt større, da læger, der bruger deres faglige kompetence tit, er bedre til at opnå gode resultater. Det må dog ikke betyde, at medlemsstaterne udvander deres sundhedssystemer, hvilket teksten da også fastslår. Tak, hr. formand, og tak til kommissær Dalli og til ordføreren. Tak for en god indsats.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Hr. formand! Først vil jeg gerne lykønske ordføreren, fru Grossetête, som har udført et meget vanskeligt stykke arbejde. Det var ikke nogen nem opgave på grund af EU-medlemsstaternes forskellige holdninger og de forskellige sundhedssystemer i de forskellige lande. Det krævede ikke blot forhandlingsevner, men først og fremmest kendskab til emnet at nå frem til et kompromis mellem forventninger og muligheder. Vi er alle klar over, at foranstaltningerne i direktivet om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser - og ordføreren har talt meget detaljeret om disse foranstaltninger - er det, borgerne i EU ønsker, særlig i de lande, hvor adgang til specialister og moderne procedurer er begrænset.
Det er vigtigt, at det under arbejdet med direktivets tekst og takket være de kompromiser, der blev indgået, var muligt at ændre holdningen i medlemsstater, der oprindeligt blokerede dets bestemmelser. Direktivets væsentligste træk er adgang, nemhed og sikkerhed i forbindelse med sundhedsydelser og også patientrettigheder til at benytte sundhedsydelser i en anden medlemsstat og til at få specificerede udgifter godtgjort. Direktivet er baseret på patienternes behov og ikke på finansielle ressourcer.
Jeg vil gerne påpege, at direktivets bestemmelser ikke blot vil betyde en forbedring af patienternes helbredstilstand, jeg tror også, at de vil danne grundlag for forbedring af sundhedssystemerne i nogle EU-lande. Det skal understreges, at direktivet er det første grundlæggende skridt i retning af patientmobilitet, det styrker patienternes rettigheder og fjerner uligheder i serviceniveauet i de forskellige medlemsstater.
Andres Perello Rodriguez
(ES) Hr. formand! Jeg mener, det er korrekt at lykønske ordførerne, særlig fru Grossetête og fru Roth-Behrendt fra min egen gruppe, med det arbejde, de har udført for at gøre et stykke lovgivning, der befandt sig i et dødvande, til et nyttigt stykke lovgivning, fordi det har gjort det muligt at gøre retten til folkesundhed til en del af et retsgrundlag og har givet os nye muligheder for at lægge grunden til at garantere borgerne den sikkerhed og kvalitet, de altid vælger. Vigtigere endnu har deres arbejde også betydet, at den rolle, som oprindelsesmedlemsstaterne, der skal betale, og de lande, hvor behandlingen modtages, spiller, kan reguleres klart.
Jeg mener dog ikke, at vi skal være tilfredse med dette alene, men snarere at det bør være begyndelsen til et meget større skridt fremad, så direktivet, som fru Roth-Behrendt sagde, blot bliver en formalitet, fordi den lighed, der opnås i alle medlemsstaterne, betyder, at det er unødvendigt, at de enkelte borgere bliver sendt hjem til deres eget land.
I denne kamp har vi brug for lovgivning, der garanterer borgernes rettigheder i forhold til de sundhedsydelser, de bør modtage - fordele og sikkerhed - frem for blot den ret, de allerede har til mobilitet mellem medlemsstaterne. Det er kvalitet, der vil skabe union, ellers vil vi tage meget små skridt.
Miroslav Ouzký
(CS) Hr. formand! De af os, som har været i længere tid i Europa-Parlamentet, vil helt sikkert huske, hvordan denne standard blev til. Historien er lige til at grine ad. I begyndelsen var der fru Gebhardts betænkning, som skulle muliggøre fri bevægelighed for tjenesteydelser i EU. Vi skar en del af betænkningen væk og besluttede, at sundhedsydelser fortjente en særlig standard. Da Kommissionen endelig fremlagde direktivet, blev fri bevægelighed for sundhedsydelser gradvist fjernet, hvorefter vi stod tilbage med den del, hvori beskrives patienternes ret til at rejse frit rundt i EU, når de søger sundhedsydelser.
Hermed vil jeg gerne understrege, at vores europæiskhed nogle gange handler mere om bannere og symboler end om gennemførelse af de praktiske frihedsrettigheder, som Unionen angiveligt er baseret på. Direktivet har givet anledning til mange betænkeligheder i de enkelte medlemsstater med hensyn til overudnyttelse og ødelæggelse af de nationale budgetter.
Jeg vil gerne slutte med at sikre, at dette ikke er helt det, vi ønskede, men det er det rigtige skridt og helt sikkert et skridt i den rigtige retning. Jeg vil gerne lykønske ordførerne og takke dem for deres arbejde.
Horst Schnellhardt
(DE) Hr. formand! Jeg glæder mig meget over, at dette direktiv endelig træder i kraft. Jeg vil gerne minde Parlamentet om, at det på et tidspunkt så ud til, at hele lovgivningsprocessen ville slå fejl. Jeg mener, at det skyldes ordførerens og forhandlingsteamets og naturligvis det belgiske formandskabs dygtighed, at vi har et resultat, som vi kan være meget tilfredse med. Jeg er navnlig glad for, at medlemsstaternes ret til at begrænse behandlingen i et andet land, er blevet mere klart defineret. Dette var ikke tilfældet i det forslag, som medlemsstaterne fremsatte. Jeg mener, at vi nu har en beslutning, der vil gøre det muligt at spore og verificere processen med afslag på en anmodning om behandling. Dette er et vigtigt skridt fremad.
Hvem er det, vi især hjælper? Jeg mener, at vi hjælper de 60 000 mennesker, som står på ventelisterne til organtransplantationer. Vi har naturligvis allerede vedtaget direktivet om organtransplantation, men dette er en anden foranstaltning, der vil nedbringe ventetiden. Vi hjælper også de millioner af mennesker, der lider af en af de 30 000 sjældne sygdomme. De vil kunne modtage mere målrettet behandling og behandling af bedre kvalitet, hvis de rejser til et andet land.
Jeg mener dog ikke, at dette direktiv vil resultere i udviklingen af sundhedsturisme i Europa. Jeg mener, at den frygt, som venstrefløjen her i Parlamentet har givet udtryk for, er fuldstændig ubegrundet. Det er ikke et spørgsmål, som vi behøver at beskæftige os med.
Edite Estrela
(PT) Hr. formand! Denne tekst er resultatet af meget arbejde og mange forhandlinger, så jeg vil gerne takke hr. Bowis, fru Grossetête og fru Roth-Behrendt. Det er kun rimeligt at anerkende de fremskridt, der er nået, for denne nye version giver flere garantier for sikkerhed og servicekvalitet. Skønt ordlyden af artikel 7 og 8 er blevet forbedret, mener jeg, at der kunne være gjort mere i retning af at sikre større retfærdighed.
Flertallet af patienter, især dem fra svagere socioøkonomiske grupper, ønsker ikke at blive behandlet i udlandet på grund af sprogbarrieren og den manglende støtte fra familien. Europæere med højere indkomster står ikke over for disse hindringer. Jeg frygter derfor, at den nye lovgivning kan komme til at virke som et incitament til at reducere investeringerne i de nationale systemer i lande, hvor sundhedssystemerne er almene og stort set gratis, og kan bidrage til at skabe et sundhedsydelsesmarked for de rige. Ikke desto mindre håber jeg, at anvendelsen af dette direktiv vil bidrage til at mindske ulighederne med hensyn til sundhedsydelser.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Som andre hilser jeg denne forhandling og dette direktiv velkommen, og jeg takker ordføreren.
Jeg er måske lidt mere forsigtig med det, end nogle medlemmer er. Jeg synes, det ville være forkert, hvis nyheden fra Parlamentet er, at alt fra nu af er i orden med de grænseoverskridende sundhedsydelser. Der er stadig meget, vi skal drøfte og få på plads for at få det til at fungere. Må jeg lige citere - og jeg håber, jeg gør det korrekt - kommissærens egne ord? Han sagde, at det var klart, at alle medlemsstater har pligt til at investere hjemme for at give borgerne de sundhedsydelser, de har brug for. Jeg kan se, han nikker bekræftende, så jeg har citeret ham korrekt.
Det er godt, at vi kan bringe det budskab med tilbage til medlemsstater, der ikke gør det, og til dem, der har lange ventelister. Mit eget land, Irland, er med her. Sandheden er, at folk vil foretrække at blive behandlet tæt på deres hjem. Det er derfor, vi har endeløse protester - og meget velbegrundede protester - i Irland over lukningen af lokale hospitaler og lokale tjenester. Når det er sagt, kan dette direktiv fungere, hvis det tvinger medlemsstaterne og deres sundhedssektorer til at se på deres systemer derhjemme og forbedre leveringen af ydelser til dem, der har brug for dem. De vil skulle betale for dem alligevel, hvis vores borgere benytter sig af de rettigheder, dette direktiv vil give dem.
Alt i alt har folk allerede ret til at rejse for at få grænseoverskridende sundhedsydelser i henhold til forordning nr. 883/2004, de ved det bare ikke. Hvis de gjorde, ville vi se mange flere grænseoverskridende patienter, der rejste efter deres sundhedsydelser. Så lad os informere vores borgere om, hvad de har ret til, og lad os håbe, at vi ikke er nødt til at krydse grænserne, men at vi - hvis vi er - vil kunne gøre det frit og få de ydelser, vi har brug for.
Edit Herczog
(HU) Hr. formand! Jeg hilser det ungarske formandskabs første forhandling velkommen. For det første skal jeg bemærke, at det var værd at drøfte dette spørgsmål uden forbindelse med tjenesteydelsesdirektivet, eftersom spørgsmålet om grænseoverskridende sundhedsydelser i høj grad har sine egne særlige kendetegn. Jeg vil gerne rose ordførerne og skyggeordførerne og også John i gæstelogen. Det er imidlertid særdeles vigtigt ikke at sætte spørgsmålstegn ved medlemsstaternes forpligtelse til at levere primære sundhedsydelser. Medlemsstaterne er ansvarlige for at levere sundhedsydelser til deres egne borgere. Det er meget vigtigt at understrege, at dette direktiv ikke er et privilegium for de velhavende, men et værktøj til at levere bedre pleje til patienter med sjældne sygdomme. Det formål har været styrende for vores arbejde. Det er også et meget vigtigt hensyn, at direktivet vil sætte os i stand til at udnytte naturlige betingelser bedre. Jeg taler f.eks. om Ungarns kurbade, der kan helbrede visse sygdomme langt mere effektivt, og som ikke er flytbare. Det er helt indlysende patienterne, der må komme til os. Det er meget vigtigt at fortsætte ad den vej, således at de sunde, de syge, de europæiske borgere kan føle, at EU handler om dem og er til for dem.
David Casa
(MT) Hr. formand! Mange af os er ikke særlig opmærksomme på vores sundhed, mens vi stadig har et godt helbred og ikke har brug for lægehjælp. Når vi imidlertid får en farlig sygdom, begynder vi automatisk at forstå, hvor vigtigt det faktisk er for os, og hvor afgørende det er at have et ordentligt sundhedssystem, ikke bare et godt system, men også et effektivt system.
EU-borgere kan få lægebehandling i de forskellige medlemsstater, når deres sygdom ikke kan helbredes i deres eget land. Vi må huske på, at dette bør være den sidste udvej, og at det ikke bør fremmes, da det er den dyreste og endvidere en upraktisk mulighed. Vi bør kun benytte den, når der ikke er nogen anden udvej tilbage. Men når det viser sig at være tilfældet, skal vi sikre, at bureaukratiet i den forbindelse reduceres til et minimum, og at vi forbedrer adgangsmuligheder og sikkerhed.
Medlemsstaterne skal også have de nødvendige værktøjer til at beskytte deres sundhedssystemer og til at klare den ekstra tilstrømning fra andre lande, som de måske får. Det ville derfor være ideelt, om medlemsstaterne skulle have tilladelse på forhånd. Det, der klart viser sig i den forbindelse, er, at de aktuelle regler ikke er tilstrækkelige - tværtimod er de uklare og usammenhængende. Som vi imidlertid oplevede det i forbindelse med organdonation, må vi bestræbe os på at finde løsninger, således at Europa kan gøre fremskridt på dette område og tilbyde sine borgere de bedste lægelige tjenesteydelser.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand! Jeg vil gerne med enorm lettelse anerkende, at Parlamentet endelig har nået en politisk aftale om patienters ret til grænseoverskridende sundhedsydelser på betingelser, der i årevis kun er blevet sikret af EF-Domstolen på grundlag af retssager. Det glæder mig, at dagens kompromis indeholder bestemmelser om den samme slags betalingsbetingelser, som nogle af os talte for i forbindelse med servicedirektivet for syv år siden. Jeg vil gerne sige oprigtigt tak til mine kolleger fru Grossetête og hr. Bowis, som jeg vil rose, fordi de har opnået denne acceptable aftale og også har udarbejdet vigtige beskyttelsesmekanismer til håndhævelse af denne ret. Jeg mener, at retten til bevægelighed vil gøre behandlingen for alvorlige sygdomme tilgængelig for alle europæere og i sidste ende vil føre til kortere ventetid på operationer i hele EU. Et af mine livslange personlige mål på sundhedsområdet er således blevet opfyldt. Jeg vil gerne tilføje, at vi stadig står over for en række problemer, f.eks. om at løse spørgsmålet om online sundhedstjenester, bevægelighed for sundhedspersonale og andre.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Hr. formand! Jeg vil gerne begynde med at lykønske fru Győri med det mandat, hun har i øjeblikket, og ønske hende og det ungarske formandskab al mulig succes. Jeg vil gerne rose alle, der har bidraget til dette betænkningsudkast, som vi forhandler om i dag.
Som De måske har hørt, tilhører Rumænien den gruppe af lande, der har haft forbehold om en række kompromiser, som er nået i Rådet. Disse forbehold er ikke et tegn på, at Rumænien er modstander af grænseoverskridende sundhedsydelser. De var udtryk for den rumænske regerings bekymring for den finansielle stabilitet i grænseoverskridende sundhedsydelser og for det omfang, de kan antage, for - som alle er udmærket klar over - har nogle medlemsstater en meget lille nationalindkomst.
På den anden side giver investeringer et middel til at nedbringe denne risiko. Samtidig synes jeg dog, at reformerne af medlemsstaternes sundhedssystemer er af afgørende betydning. I den forbindelse mener jeg, at Europa-Kommissionen burde inddrages mere i disse reformer af sundhedssystemerne.
Christa Klaß
(DE) Hr. formand! Patientmobilitet er et kæmpeskridt i retning af et Europa for borgerne, og dette direktiv er klart struktureret. Det har ikke kun en far, hr. Bowis, men også en mor, fru Grossetête. Jeg vil gerne takke dem for deres store indsats.
Vi har brugt lang tid på at drøfte, hvilken vej der er den rigtige, og vi ved nu, at vi endnu ikke har fundet den hurtige vej. Vi har imidlertid et fast, velkonstrueret grundlag, vi kan bygge videre på. Situationen er kompleks. Vi har 27 medlemsstater, alle med forskelligt udgangspunkt både med hensyn til opbygning af deres sundhedsydelser og deres forsikringssystemer. Forudgående godkendelse til en hospitalsindlæggelse i en anden medlemsstat og anerkendelse af de etiske og moralske principper i hvert lands lovgivning om sundhedsydelser ser ud til at være den rette fremgangsmåde. På den ene side giver det mulighed for at give støtte til forsikringsselskaber og fremme nationalt ansvar, og på den anden giver det alle borgere mulighed for at få adgang til de ydelser, andre medlemsstater tilbyder.
Det er et stort skridt fremad, især med hensyn til sjældne sygdomme. Hver medlemsstat har sit facilitetsniveau. ½Nu kan de imidlertid alle drage fordel af forskningsresultater og allerede etablerede strukturer andre steder. Endvidere vil specialister have lejlighed til at udvikle deres færdigheder yderligere på grund af den stigende efterspørgsel som følge af, at flere mennesker har adgang til ydelser. For befolkningen i min region, der ligger tæt på grænsen til Luxembourg, Belgien og Frankrig, er den grænseoverskridende adgang til sundhedsydelser en stor fordel, som vil berige deres dagligliv.
José Manuel Fernandes
(PT) Hr. formand, mine damer og herrer! De rettigheder, der gives i henhold til dette direktiv - og som faktisk allerede var anerkendt af EF-Domstolen - giver alle patienter i EU mulighed for at få sundhedsydelser.
Dette forslag tydeliggør og letter adgangen til grænseoverskridende sundhedsydelser sammen med forsikringsmedlemsstatens udøvelse af dens ret til godtgørelse. Det er et fremskridt for den europæiske integrationsproces, for styrkelsen af solidariteten og for borgernes Europa.
Vi vil få kortere ventelister, forbedret sundhedsplejekvalitet, konkurrence og et incitament til videnskabelig forskning. Sjældne sygdomme skal prioriteres, og diagnose og behandling kan nu udføres i den medlemsstat, der er bedst egnet hertil. Dette direktiv er for alle europæere, der har brug for sundhedsydelser.
Den portugisiske sundhedsminister tager derfor helt fejl, når hun siger, at denne mulighed er for folk med bedre uddannelse og flere økonomiske ressourcer. Det er sådan, det er nu, uden direktivet. Portugal har glimrende sundhedsydelser og fortræffelige medarbejdere i sundhedssektoren og kan ikke fortsat holde sig på kanten af dette vigtige projekt. Landet skal udnytte dette direktiv til at modernisere endnu mere og konkurrere på at kunne levere ydelser på dette område til alle europæere, der har behov for dem.
Tillykke til den vidunderlige ordfører, fru Grossetête, der har gjort et fortræffeligt job.
Formanden
Vi skal nu starte catch-the-eye-proceduren. Jeg har 17 personer, der har bedt om ordet. I betragtning af denne foranstaltnings betydning og rækkevidde vil jeg lade alle komme til, men De må holde Dem til ét minut, og mikrofonen vil herefter blive slukket.
Må jeg lige sige til forældrene til denne foranstaltning, til hr. John Bowis i gæstelogen og til den nuværende ordfører fru Grossetête og alle skyggeordførerne, patientmagten har talt, Europa-Parlamentet har lyttet. Mange tak til alle.
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! Det, jeg hilser velkommen i dette direktiv, er en klarere definition af patienters rettigheder, afslutningen på endeløse ventelister og den foreslåede løsning på problemet med, at der ikke er fagfolk til rådighed i ens eget land. Jeg er sikker på, at vi alle forstår og har sympati for sundhedssystemernes situation i nye medlemsstater med en beskeden finansiel kapacitet, ligesom vi også skal regne med risikoen for udvandring af en kvalificeret arbejdsstyrke.
Hvis vi stemmer ja, vil vi kræve en anden enorm indsats af sundhedssystemerne i medlemsstater med mere ydmyge midler, men hvis vi stemmer nej, vil vi indirekte sikre, at udøvelsen af patientrettigheder i de selvsamme lande vil forblive begrænset. Jeg er overbevist om, at vi vil være i stand til at finde muligheder for at udligne driften af ulige udstyrede medlemsstaters sundhedssystemer. F.eks. kunne mit land Ungarn tilbyde konkurrencedygtige ydelser inden for balneologi, fysioterapi eller tandpleje.
Richard Howitt
(EN) Hr. formand! Jeg er dybt foruroliget over, at vores ændringsforslag med krav om, at sundhedsmyndighederne i et land skal fortælle det til deres EU-kolleger, når en ansat i sundhedssektoren står over for en disciplinær- eller straffesag, blev forkastet i udvalgsfasen og ikke vil blive sat til endelig afstemning om denne nye grænseoverskridende EU-sundhedslov.
Jeg vil gerne fortælle om tilfældet med den tyske læge, Daniel Ubani, der ulovligt dræbte David Gray i min valgkreds ved at give ham 10 gange den anbefalede dosis smertestillende middel. Han blev slettet fra lægeregistret i Storbritannien, men fortsætter med at praktisere i Tyskland i dag.
Så er der tilfældet med Dr. Marcos Ariel Hourmann, der blev dømt for drab, fordi han bevidst har indgivet en dødelig injektion i Spanien, og som alligevel arbejder på skadestuen i West Suffolk Hospital, også i min valgkreds, til trods for en klar forespørgsel til Spanien om hans egnethed til at praktisere.
Disse eksempler viser, at der er et enormt smuthul i EU-loven, som giver medarbejdere i sundhedssektoren, der er kendt uegnede til at praktisere i et af EU-landene, mulighed for at arbejde og bringe patienter i fare i et andet. Jeg vil gerne bede Kommissionen forklare hvorfor.
Krisztina Morvai
(HU) Hr. formand! Jeg anmoder venligst om, at repræsentanterne for det ungarske formandskab og også Rådet benytter dette halvår, denne seksmåneders periode under det ungarske formandskab, til at medtage de særlige problemer, de nye medlemsstater, de postkommunistiske lande som Ungarn, har, i disse forhandlinger. Når vi nu f.eks. taler om at indføre nærmest standardiserede EU-dækkende grænseoverskridende sundhedssystemer, må vi ikke glemme at tage i betragtning, at veluddannede, erfarne sygeplejersker i f.eks. Ungarn arbejder til lønninger på omkring 250 EUR om måneden og læger til 500-600 EUR. Finder EU det ikke ekstremt uetisk, umoralsk og uacceptabelt at fejre en form for standardiseret europæisk sundhedssystem uden at være opmærksom på lønninger ...
(Formanden afbrød taleren)
Siiri Oviir
(ET) Hr. formand! Vi tager et vigtigt skridt fremad i patienternes interesse. Mange har talt om det her i dag. Men noget, der var tydeligt for mig, var, at der endnu en gang også blev lagt vægt på frygten for at tilskynde til sundhedsturisme. Det, der gennemsyrede de taler, var en frygt for, at patienter fra medlemsstater med en lavere levestandard eller et lavere nationalt sundhedsbudget ville fylde op i lægekonsultationerne i de rigeste lande, således at patienter fra de pågældende lande ville blive presset ud.
Men lad os nu lige tænke over det. Denne frygt er ikke nødvendig. Patienterne vil få refunderet udgifterne i deres hjemland, og forskellen skal betales af patienterne selv. Patienterne vil ikke have penge nok til at dække forskellen, hvis priserne er to eller tre gange så høje som i deres hjemland. Jeg er pinligt berørt over, at vi stadig er bange for myten om den såkaldte polske blikkenslager.
Marina Yannakoudakis
(EN) Hr. formand! Betydningen af sundhedsydelser og dette direktiv kan ikke overvurderes. Det kan have grundlæggende følger for medlemsstaternes sundhedssystemer.
Det glæder mig at sige, at de områder, der er kontroversielle og bekymrende, er blevet behandlet, og resultatet er et stærkt definerende direktiv, der vil styrke medlemsstaternes sundhedssystemer.
Udfordringen var at beskytte sundhedssystemernes integritet og samtidig give patienterne større valgmulighed. Medlemsstaternes behov for at fastholde kontrollen over de politiske retningslinjer for og budgetmæssige krav til deres sundhedstjenester blev opfyldt af klausulen om forhåndsgodkendelse og den kendsgerning, at medlemsstaterne skulle vælge, hvilke ydelser der skulle gives.
e-sundhed blev også behandlet på en meget fornuftig måde, idet det tilbydes med henblik på at give fleksibilitet, og medlemsstaterne kan tage det op, hvis de ønsker det, og når de ønsker det.
Alt i alt har vi foran os et stykke arbejde, der sikrer medlemsstaternes autonomi i deres sundhedssystemer, samtidig med at patienterne tilbydes den bedste service. Ros til ordføreren og John Bowis for et veludført stykke arbejde.
Seán Kelly
(GA) Hr. formand! De har generøst givet alle muligheden for at tale. Derfor vil jeg respektere ordningen og kun tale i ét minut.
Det var en meget interessant forhandling og for mig personligt meget informativ. Især glæder det mig, at EU prioriterer vores patienter, hvad enten de er rige eller fattige. Og det vil også være en stor hjælp for patienterne, at oplysningerne vil være tilgængelige ét sted i hvert land. Dette direktiv vil også lægge pres på alle stater om at sørge for ydelser af høj kvalitet, for hvis ikke, vil borgerne ønske at rejse til et andet land, hvor den pågældende ydelse er tilgængelig. Endelig er der ikke sagt meget om e-sundhed, men det er også en meget vigtig ressource, og vi kommer til at høre mere til det i fremtiden.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand, fru Győri, hr. Dalli! Jeg vil gerne rose fru Grossetête for denne fortræffelige betænkning. Jeg vil gerne fremhæve fire af elementerne heri. For det første er oprettelsen af nationale kontaktsteder særdeles vigtig, så man kan få information, dvs. patienterne kan få information. Det er afgørende at vide, nøjagtigt hvornår sygdomme skal være omfattet af forhåndsgodkendelse. Det er meget vigtigt i tilfælde af sjældne sygdomme. Det er også afgørende, at det generelt ikke kan kræves, at patienterne betaler på forhånd. Endelig vil jeg gerne understrege spørgsmålet om grænseoverskridende sundhedsregioner, som er særdeles væsentligt for Ungarn og Centraleuropa, da der langs den tysk-østrigske grænse eller langs den ungarsk-slovakiske eller ungarsk-rumænske grænse, hvor sproggrænserne ikke overlapper de nationale grænser, er en stor underudviklet, overskydende og uudnyttet sundhedskapacitet, mens der ikke er nogen sprogbarrierer. Endnu engang vil jeg gerne overbringe mine lykønskninger.
Petru Constantin Luhan
(RO) Hr. formand! Det er en grundlæggende forudsætning for, at patienter kan få den bedst mulige behandling, at der gives adgang til grænseoverskridende sundhedstjenester. Dette kan sikres ved at definere de klarest mulige og mest praktiske regler. Forbedringen af patientrettigheder, især gennem information og samarbejde mellem medlemsstater, kan opnås ved at udvikle e-sundhedssystemet og formidle information om grænseoverskridende sundhedsydelser.
Promotionskampagner, som støttes gennem grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, kan give patienterne et informationsniveau, der vil gøre dem i stand til at bruge systemet med mindst muligt misbrug i overensstemmelse med de godkendte regler. Derfor tror vi, at e-sundhed og effektiv fremme af grænseoverskridende sundhedssystemer er de grundlæggende forudsætninger for at implementere direktivets henstillinger.
Zigmantas Balčytis
(LT) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske alle ordførerne med udarbejdelsen af dette vigtige dokument. I dag er folk alt for usikre på spørgsmål om adgang til sundhedsydelser i andre EU-medlemsstater, godtgørelser for leverede ydelser og ansvar for klinisk opfølgning. Recepter udstedt i én medlemsstat anerkendes ikke altid i andre lande. Dette direktiv er væsentligt for vores befolkning, for det nuværende system er kompliceret, og det er vanskeligt at få ordentlig information. Endvidere er de videnskabelige fremskridt meget ujævne, og dette direktiv vil derfor give patienter lejlighed til at få relevant behandling i en anden medlemsstat, hvis den ikke i øjeblikket er tilgængelig for dem. Det vil give patienterne mulighed for virkelig at udnytte fordelene ved det indre marked og vil have en positiv virkning på en mere retfærdig reform af hver medlemsstats sundhedssystem i fremtiden.
Salvatore Iacolino
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Denne foranstaltning er afgjort en altomfattende foranstaltning, og ordføreren og de, der har hjulpet med til at færdiggøre den, fortjener vores hjerteligste tak.
Grænseoverskridende sundhedsydelser betyder, at vi nedbryder grænser og giver patienter valgfrihed, hvilket er helt i overensstemmelse med den frie bevægelighed, der er karakteristisk for EU. Denne mobilitet på sundhedsområdet anerkendes nu for både sjældne sygdomme og højt specialiserede sygdomme, der kræver omgående behandling.
Ydelserne er aktuelle og relevante og gør det muligt at hævde en ret, nemlig retten til sundhed. Levering af sundhedsydelser bliver elektronisk og skal nedbringe behandlingsforskelle mellem EU-borgere. På lang sigt kan denne foranstaltning endda vise sig at bebude en form for europæisk akkreditering, der garanterer høje teknologiske og personlige standarder.
Olga Sehnalová
(CS) Hr. formand! Målet med kompromisdirektivudkastet er efter to års drøftelser hovedsagelig at give patienter retssikkerhed i grænseoverskridende sundhedssituationer. Det er helt sikkert et positivt resultat. Drøftelsernes kompleksitet har imidlertid tydeliggjort ikke blot forskellene mellem sundhedssystemerne i de forskellige medlemsstater, men også de forskellige finansielle vilkår, hvorpå sundhedsydelser leveres til europæiske borgere. Det forhold, at det er et særdeles følsomt problem, kan også ses af de aktuelle masseopsigelser fra frustrerede læger på tjekkiske hospitaler. Baggrunden herfor omfatter de risici eller usikkerheder, der opstår om direktivets virkning, f.eks. at sundhedsturister vil søge billigere sundhedsydelser af høj kvalitet. Kun tiden vil vise, om dette bliver et marginalt problem, eller om de uomtvistelig positive virkninger af direktivet vil blive de fremherskende.
Miroslav Mikolášik
(SK) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske min kollega og ordfører fru Grossetête og faderen til dette direktiv, John Bowis, for deres kolossale arbejde med direktivet, hvis formål er sikre grænseoverskridende sundhedsydelser af høj kvalitet.
Jeg vil gerne klart understrege behovet for denne forskrift på baggrund af de hidtil tvetydige ordninger for behandling af patienter i udlandet, der har skabt usikkerhed for patienter, især i tilfælde af alvorlig sygdom. Jeg er begejstret over, at forskriften indeholder særlige foranstaltninger for navnlig disse patienter.
Jeg støtter ordførerens holdning, når hun understreger, at denne retlige ordning er for patienter, der har behov for den, og ikke kun for dem, som har råd til at betale for den. Forskriften er således et betydeligt skridt i retning af patientmobilitet i EU. Aftalen med Rådet er udtryk for en balance mellem medlemsstaternes og Europa-Parlamentets holdninger ...
(Formanden afbrød taleren)
Mario Pirillo
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Indtil nu har adgangen til grænseoverskridende sundhedsydelser i Europa været påvirket af forskellige begrænsninger i form af lange ventetider, et komplekst godtgørelsessystem og også vanskeligheder med at fastslå ansvaret for klinisk opfølgning i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser.
Det direktiv, Europa-Parlamentet skal til at stemme om, er et vigtigt skridt fremad, fordi det tydeliggør disse administrative spørgsmål og forbedrer samarbejdet mellem medlemsstaterne og samtidig styrker sundhedsydelsernes kvalitet og sikkerhedsstandarderne.
Gennem de nationale kontaktpunkter, der oprettes, vil patienterne kunne få oplysninger om tilgængelige sundhedsydelser i en anden EU-stat og administrative procedurer samt om klageadgang og ankemuligheder. Denne mulighed er ikke længere baseret på evnen til at betale, men på den ægte ret til et mere informeret valg.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske ordføreren og alle dem, der har bidraget til dette vigtige dokument. Vejen til den endelige aftale var meget lang. Det kunne i begyndelsen se ud, som om alle accepterede dokumentet, men der er nogle skeptikere her, som frygter måske ulige ydelsesomkostninger eller for mange bureaukratiske krav og mulig sundhedsturisme, men efter min mening har direktivet virkelig afbalancerede mekanismer til at undgå de mulige negative virkninger. Ikke desto mindre er det vigtigste at skabe betingelserne for patientmobilitet, at give mulighed for at være EU-borger, dvs. det vigtigste er også let at kunne opnå ydelser, samtidig med at man bevæger sig frit gennem EU. De ting, der afskrækker folk fra at udnytte denne mulighed, er sprogbarrierer og manglende information. Derfor vil de planlagte kontaktpunkter give patienterne alle de nødvendige oplysninger, mere klarhed, tillid og selvpleje. Sundhed er vigtig for os alle, og når vi forener kræfterne, vil det sikre, at vi bevæger os fremad i den retning.
Kriton Arsenis
(EL) Hr. formand, hr. kommissær! Vi forhandler om et direktiv, der i sandhed faktisk løser problemet med benyttelse af sundhedstjenesteydelser i andre medlemsstater. Disse tjenesteydelser bliver allerede benyttet. Imidlertid harmoniserer og regulerer direktivet betingelserne for benyttelsen af disse tjenester. Jeg er enig i, hvad mine kolleger har sagt om behovet for, at sundhedstjenesteydelserne er af høj standard og er tilgængelige for borgerne tæt på deres bopæl. Vi er dog ofte nødt til at benytte sundhedstjenesteydelser i andre medlemsstater, især med hensyn til sjældne sygdomme og nye behandlinger.
Jeg ser også positivt på den særlige omtale af sundhedstjenesteydelser ved varme kilder og kursteder. Benyttelse af disse ydelser giver os mulighed for at forbedre forebyggelse og behandling af talrige sygdomme for få penge, og det kan være meget vigtigt for vores sygekassers "sundhed".
Jeg opfordrer kommissæren til at yde reel støtte til dette initiativ til at fremme disse tjenesteydelser.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Hr. formand, fru Győri, hr. kommissær! Med dette direktiv fastsættes der regler, som letter adgangen til grænseoverskridende sikre sundhedsydelser af høj kvalitet, og som fremmer samarbejdet mellem medlemsstaterne, samtidig med at de nationale domstole respekteres i fuldt omfang.
Det bygger på grundlæggende principper vedrørende universalitet, adgang til sundhedsydelser af god kvalitet, lighed og solidaritet. Der er klare fordele for patienterne, især dem, der lider af sjældne og komplekse sygdomme, eftersom de vil kunne få adgang til ekspertisecentre inden for den sygdom, de lider af.
Dette direktiv er endnu et eksempel på, at EU kommer til at tjene sine borgere. Vi fortjener alle lykønskninger, især Kommissionen, Rådet og vores kollega, fru Grossetête, for deres fortræffelige arbejde og for at virkeliggøre dette direktiv ...
(Formanden afbrød taleren)
Antigoni Papadopoulou
(EL) Hr. formand! Grænseoverskridende sundhedsydelser er en nødvendighed nu til dags. Dette direktiv skaber forudsætningerne for et Europa uden grænser i sundhedssektoren. Patienter, der lider af alvorlige kroniske sygdomme, kan nu få specialistbehandling, de får større bevægelighed og mere omfattende information fra kontaktpunkterne, og de får mulighed for at få dækket deres omkostninger uden vrøvl. Det nye Fællesskabsdirektiv skaber nye udfordringer, pres for at få moderniseret de nationale sundhedssystemer i de 27 EU-medlemsstater og uden tvivl behov for løbende networking og samarbejde mellem alle sundhedssystemer i de 27 medlemsstater i EU med det formål at udveksle god praksis, fremme e-sundhed og opnå permanente forbedringer i standarden for grænseoverskridende sundhedsydelser. Det er en udfordring, vi skal løfte ...
(Formanden afbrød taleren)
John Dalli
Hr. formand! Lad mig endnu engang lykønske Parlamentet med det vigtige resultat, det er at nå en konklusion på dette direktiv. Jeg er meget glad for, at dette direktiv bliver vedtaget.
Jeg må sige, at jeg ikke kan være enig i den følgeslutning, at initiativet fremmer sundhedsturisme eller gør det muligt for forsikringsselskaberne at nedbringe omkostningerne. Det er snarere en sikkerhed for, at borgere, der har brug for sundhedsydelser, har bedre mulighed for at få dem, idet de bliver fri for de bureaukratiske lænker, som undertiden afskærer dem fra den mulighed.
Jeg mener, direktivet er et virkeligt gennembrud for patienter og for en styrkelse af et sundhedens Europa. Jeg er simpelthen enig med fru Roth-Behrendt, fru McGuinness og andre i, at dette bør være et incitament til, at medlemsstaterne investerer i deres egne sundhedssystemer, for, som jeg har sagt offentligt mange gange under henvisning til dette direktiv, så ønsker vi ikke at gøre vores borgere til nomader. Vi ønsker, at vores borgere får den bedste behandling, de kan få, derhjemme.
Med dette direktiv er patienters rettigheder til grænseoverskridende sundhedsydelser nu beskyttet i EU-lovgivningen, men vores arbejde standser ikke her. Jeg tænker her på fru Parvanovas spørgsmål om mulige selvstændige forslag om interoperabilitet. Jeg må sige, at interoperabilitet også er centralt, hvis dette initiativ, dette direktiv, skal kunne fungere og gennemføres, for jeg kan ikke se os gennemføre direktivet på en virkelig god måde uden et ordentligt interoperabelt e-sundhedssystem. På den anden side er interoperabilitet også meget vigtig for at øge ligheden med hensyn til sundhedsydelser og for at forbedre sundhedsydelsernes bæredygtighed.
Jeg glæder mig nu til at arbejde sammen med medlemsstaterne om at få dette direktiv ordentlig gennemført og håndhævet i hele EU. Der mangler stadig meget både på EU-plan og nationalt i at sikre, at samarbejdet mellem sundhedssystemerne i Europa bliver en realitet. De kan regne med, at jeg vil løfte den udfordring med al min beslutsomhed og energi.
Enikő Győri
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, hr. Bowis! Mange tak for denne produktive forhandling. Jeg mener, at den udmærket illustrerede de punkter, som det har været vanskeligst at behandle for deltagerne i forhandlingerne i de seneste år, både i Rådet og i Parlamentet, og jeg er også meget glad for, at et overvældende flertal af medlemmer var enige.
Ja, dette direktiv vil skabe en klarere situation og et mere åbent system, der kan tjene de europæiske borgere. Som det vil fremgå ved præsentationen af programmet i morgen, har det ungarske formandskab til hensigt at sætte mennesket i centrum i sit program. Det er også blevet synligt, at det, vi har skabt her, ikke er perfekt. Der er stadig plads til yderligere forbedring, som hr. Dalli netop har nævnt.
Jeg fandt forhandlingen om det indre marked og servicedirektivet, og om hvordan alt det hænger sammen med patientrettigheder, rigtig interessant. Jeg mener, at det var en smart løsning, at vi ikke tog fat på spørgsmålet som en serviceydelse, eftersom alle husker, hvilket ramaskrig servicedirektivet afstedkom, da det blev vedtaget. Det var et rigtigt skridt at skabe dette direktiv gennem spørgsmålet om patientrettigheder. Det vil give patienter mulighed for fri bevægelighed og vil stadig sikre, at patienter har adgang til tjenesteydelser af bedre kvalitet og på det rette tidspunkt. Jeg mener derfor, at vi nåede vores mål, om end gennem en anden tilgang. Hvad, der er meget vigtigt, er, at direktivet vil styrke valgfriheden ud over principperne om lige muligheder, retten til ydelser af god kvalitet, lighed og solidaritet, som jeg før har nævnt.
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er meget glad for, at dette direktiv blev skabt under det ungarske formandskab. Æren tilkommer imidlertid ikke os, men vores forgængere, Belgien og Spanien, og også medlemmerne af Parlamentet. Jeg er taknemmelig over, at det glimrende samarbejde mellem Rådet og Parlamentet i den grad kan komme de europæiske borgere til gode.
Formanden
Jeg vil naturligvis gerne benytte lejligheden til at lykønske fru Grossetête med det fortrinlige stykke arbejde, hun og skyggeordførerne fra de forskellige grupper har gjort med dette meget vanskelige og meget komplicerede spørgsmål, som vi efter min mening bør offentliggøre vidt og bredt, da det er et af de spørgsmål, der virkelig vil nå ud til alle borgere i de 27 medlemsstater. Tillykke, fru Grossetête!
Françoise Grossetête
Hr. formand! Jeg er helt enig i Deres synspunkt, og jeg vil først og fremmest gerne takke de mange medlemmer, der under hele denne forhandling har talt til støtte for direktivet. Endnu en gang vil jeg gerne takke skyggeordførerne fra hver politisk gruppe - jeg kan se fru Roth-Behrendt, men jeg tænker på alle mine kolleger og kan ikke nævne dem alle. Jeg ønsker at takke dem, fordi de alle spillede en aktiv rolle og ydede et vigtigt bidrag til indsatsen for at nå den politiske aftale med Rådet den 21. december, som vil blive afsluttet med et positivt resultat i morgen.
Til de kolleger, der har udtrykt visse forbehold med hensyn til bl.a. sundhedsturisme, siger jeg "nej! Det tager vi hånd om". Direktivet indeholder en beskyttelsesklausul for medlemsstaterne og giver dem mulighed for at kontrollere planlægningen af deres sundhedsydelser og infrastrukturer, netop for at forebygge sundhedsturisme.
Til dem, der synes, at direktivet ikke er ambitiøst nok, siger jeg, "De har ret, også jeg havde gerne set, at det var gået videre". Imidlertid må vi i dag se på, at vi er ved første etape af dette direktiv, og jeg kan se, at kommissær Dalli, der har hjulpet os en hel del med det, er enig med mig.
Sammen skal vi først og fremmest sikre, at direktivet omsættes til national lovgivning under de bedst mulige betingelser. Om ca. 30 måneder vil direktivet blive anvendt, og vi vil alle skulle være opmærksomme i vores medlemsstater for at sikre, at det virkelig fremmer patientrettigheder.
Jeg vil slutte af med at sige, at afstemningen i morgen er væsentlig. Jeg forventer, at De sikrer, at dette direktiv bliver en stor succes, for den succes vil være en gave til patienterne, da vi endelig vil anerkende patienters ret til sundhedsydelser af høj kvalitet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
János Áder
skriftlig. - (HU) Under forhandlingen i udvalget om udkastet til direktiv om grænseoverskridende patientrettigheder var der få, som i lighed med min kollega, Peter Liese, ikke kunne se farerne, men snarere mulighederne i denne lov. Vi ungarere deler denne holdning. Skønt det nu indgåede kompromis, der kan opfattes som et forsvarligt kompromis mellem patienternes rettigheder og medlemsstaternes bekymringer, adskiller sig stærkt fra det foregående betænkningsudkast, er mulighederne der stadig. Vi kan sige, at det er et lille skridt i den rigtige retning. Hvad er det for muligheder? Mens mange tidligere forestillede sig en pludselig tilstrømning af urealistisk mange udenlandske patienter og de nationale sundhedssystemers kollaps, er min mening, at det i stedet for repræsenterer en chance for os til at udnytte vores lands naturlige aktiver bedre i fremtiden. Jeg taler her ikke blot om vores vand til medicinsk brug, men også om vores geografiske beliggenhed og omkostninger til uddannet arbejdskraft. Sundhedspersonale vil endelig få lejlighed til at udnytte deres faglige kompetencer og en evt. overskudskapacitet, de måtte have, bedre. Patienter, som i andre lande har uhindret adgang til sundhedsydelser, der ikke er indført i deres hjemlande på grund af visse naturlige betingelser, vil også kunne nyde godt af dette. Således vil både sundhedspersonale og patienter få gavn af det, men medlemsstaterne kan også være rolige takket være de mange begrænsninger, der er indarbejdet i direktivet. Jeg lykønsker ordføreren og alle mine kolleger, der har bidraget til denne succes.
Giovanni Collino
Ved standardisering af sundhedsydelser i Europa skal der tages hensyn til kvaliteten af de tilbudte ydelser, som skal være ensartede for borgerne i alle 27 medlemsstater uanset formue og betalingsevne, hvis vi skal fuldføre det indre marked for sundhedsydelser.
Jeg beder indtrængende formanden og mine kolleger i Europa-Parlamentet om at sikre, at EU-tiltaget ikke stopper med vedtagelsen af dette initiativ, men at det også omfatter opfordring til handling på lokalt plan, først og fremmest til gennemførelse af foranstaltningen i de enkelte stater.
Det er ikke mindre vigtigt at vedtage alle de grænseoverskridende foranstaltninger, der er nødvendige, for at hele systemet kan fungere. F.eks. har en grænseregion som Friuli-Venezia Giulia brug for en passende dataindsamlingsmekanisme for at optimere samarbejdet både inden for det nationale territorium - især nu, hvor den finanspolitiske føderalisme er stærkt på vej i Italien - og også med grænseområderne, såsom visse naboregioner i Slovenien, som vi allerede i nogen tid har haft en konstruktiv dialog med om forvaltning af sundhedsydelser.
Vi har også brug for at sikre passende uddannelse til medarbejdere, hvis patienter og hvis kompetencer skal blive stadig mere globale i et scenario, der ikke længere er rent europæisk.
Diogo Feio
Efter en lang proces har vi i dag vedtaget teksten til direktivet om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser. Det er en succes for Parlamentet, men frem for alt er det en sejr for brugerne. Den nye juridiske ramme vil gøre det muligt for borgere i en hvilken som helst medlemsstat at modtage sundhedsydelser i en anden medlemsstat på samme betingelser som i deres eget land. En sådan mobilitet vil gøre det muligt for patienter helt legitimt at undgå nationale ventelister og benytte sundhedsydelser, der tilbydes i andre EU-lande. Det baner også vejen for specialisering, især i sjældne sygdomme, således at sundhedsydelser ikke længere behøver blive leveret lokalt, men kan sikres på steder, der specialiserer sig i den pågældende behandling. Vi sigter ikke hermed mod at fremme sundhedsturisme, men snarere mod at sikre europæernes fulde bevægelighed i Europa på lige betingelser, hvilket betyder, at vi alle fra nu af kan vælge at søge behandling, hvor denne kan gives hurtigst, er mest effektiv og er af den højeste kvalitet, og kan få godtgjort omkostningerne af forsikringsmedlemsstaten på nøjagtig samme vilkår, som hvis sundhedsydelsen var blevet leveret der.
Lena Kolarska-Bobińska
Ikrafttrædelsen af direktivet om "patienter uden grænser" er en stor mulighed for alle patienter i EU, men mest af alt for patienter fra lande, der er mindre veludviklede, hvor sundhedsydelserne lader meget tilbage at ønske. Disse patienter vil få bedre adgang til behandling i et andet land, end de har nu. Der er også håb om, at de nye foranstaltninger vil stimulere ændringer i de nationale sundhedssystemer. Her er især tale om en nedbringelse af de lange ventelister for mennesker, der venter på bestemte typer hospitalsbehandling. Risikoen for udstrømning af patienter til hospitaler i andre lande vil fremtvinge administrative beslutninger om den bedste udnyttelse af hospitalssenge og procedurer i de lande, der har de længste køer. Forpligtelsen til at oprette kontaktpunkter i hver EU-medlemsstat er vigtig for patienterne. Det vil give dem mere information om behandlingsmulighederne i et andet land og også om erfaringerne hos hospitaler i andre lande med behandling af sjældne eller meget alvorlige sygdomme. Når den nye lovgivning er trådt i kraft, er det vigtigt at gennemføre en detaljeret overvågning af, hvordan den virker, og hvordan den påvirker forbedringen af sundhedsydelsernes kvalitet samt adgangsmulighederne for forskellige patientgrupper i Europas forskellige regioner. Især bliver det vigtigt at samle information om, hvem der benytter disse ydelser - kun bedre informerede og velhavende sociale grupper eller alle, der har brug for behandling.
Alajos Mészáros
Arbejdskraftens frie bevægelighed og udviklingen af turisme nødvendiggør en løsning på problemerne med grænseoverskridende sundhedsydelser. Reglerne for adgang til ydelser og godtgørelse skal være klare og velkendte for medlemsstaternes borgere. Målet er at sætte borgerne i stand til uden forudgående tilladelse og i alle medlemsstater at få adgang til de hospitalsbehandlinger og behandlinger uden for hospital, som de også ville have ret til i deres egen medlemsstat, og få omkostningerne godtgjort i et bestemt omfang i henhold til deres egne systemer. Risikoen for muligt misbrug - jeg tænker her på "sundhedsturisme" - må ikke blive en hindring i denne sag, men vi skal naturligvis gøre alt, hvad der står i vores magt, for at reducere det til et minimum.
Jeg må understrege, at forslaget vedrører patienters bevægelighed i EU og ikke "fri bevægelighed for tjenesteydelser". Det skal bemærkes, at et veletableret system også kan skabe merværdi ved at udnytte uudnyttet kapacitet og undgå logistiske tab. I nogle tilfælde kan omgående grænseoverskridende lægehjælp redde liv. Yderligere et vigtigt aspekt er, at grænseoverskridende sundhedsydelser også har stor betydning i tilfælde, hvor et passende behandlingsniveau for en bestemt sygdom ikke er til rådighed i én medlemsstat, men er tilgængelig i en anden. Jeg mener, at forslaget er afbalanceret og repræsenterer et kompromis mellem medlemsstaternes forbehold og Europa-Parlamentets ambitioner.
Rovana Plumb
I øjeblikket er der for megen usikkerhed omkring spørgsmålene om adgang til sundhedsydelser, godtgørelser og ansvar for klinisk opfølgning i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser. Dette direktiv giver alle patienter - ikke kun de bedst informerede eller rigeste - mulighed for at få en række rettigheder til sundhedsydelser, der allerede er anerkendt af Den Europæiske Unions Domstol. Medlemsstaterne bevarer det fulde ansvar for at organisere og forvalte socialsikringssystemerne. Forslaget vedrører patienter og deres bevægelighed i EU, ikke serviceudbydernes frie bevægelighed. I direktivet fastsættes samarbejdet mellem medlemsstaterne, især med hensyn til anerkendelse af lægelige anbefalinger (behandlinger, ordinationer osv.), der er fremsat i en anden medlemsstat, e-sundhed og højteknologiske vurderinger. Det referencenetværk, der oprettes af de nationale kontaktpunkter, vil lette offentlighedens adgang til denne information. De rumænske myndigheder skal virkelig sørge for, at deres borgere har adgang til informationen. At vedtage denne betænkning vil bidrage til at sikre en god balance mellem patienters rettigheder til at få adgang til den bedste lægebehandling i EU og beskyttelsen af det nationale sociale sikringssystems finansielle bæredygtighed.
Bernadette Vergnaud
Sammenlignet med Kommissionens oprindelige forslag, der lettede patientmobilitet med et markedsorienteret perspektiv på sundhed, ser jeg positivt på de fremskridt, som afspejles i denne aftale. Det var væsentligt med henblik på at værne om vores sociale beskyttelsessystemer, at vi genoprettede en forhåndstilladelsesordning for hospitalsbehandling eller omkostningskrævende behandling. På samme måde var henvisningen til traktatens artikel 168 nødvendig for at sikre, at medlemsstaternes beføjelser til at organisere deres offentlige sundhedssystemer blev respekteret. Endelig er der sket rosværdige fremskridt med hensyn til samarbejde og patientinformation.
Der er dog stadig store mangler. Det gælder manglen på hensyn til fagfolks mobilitet, den medicinske demografi og den aldrende befolkning. Andre forslag til lovgivning bør afhjælpe dette - især forslaget om faglige kvalifikationer - og i de forslag vil det være vigtigt atter at bekræfte, at sundhed er en sektor med særlige karakteristika og ikke kun er en vare, der alene styres af markedets love, men snarere det mest værdifulde aktiv, borgerne har.
Bilag - Kommissionens holdning
Ændringsforslag:
Direkte vedtagelse: ændringsforslag 107 (teksten i sin helhed, blok nr. 1, kompromisændringsforslag). Kommissionen går ind for vedtagelse af kompromisteksten som udarbejdet af medlovgiverne.