Talletusten vakuusjärjestelmät (keskustelu)
Puhemies
(EL) Esityslistalla on seuraavana Christian Ehlerin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö talletusten vakuusjärjestelmistä.
Christian Ehler
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on ilo esitellä teille tänään mietintö, joka hyväksyttiin yksimielisesti talous- ja raha-asioiden valiokunnassa. Talletusten vakuusjärjestelmien tulevaisuudesta käytiin ennen valiokuntaäänestystä kiivasta väittelyä erityisesti joidenkin alueellisten ongelmien tiimoilta Yhdysvaltain kiinteistömarkkinoiden kriisissä.
Komissio antoi vuoden 2006 lopussa tiedonannon talletusten vakuusjärjestelmistä vuonna 1994 annetun direktiivin tarkistamisesta. Komissio pani alulle kuulemisprosessin ennen tiedonannon laatimista. Kuulemisessa esiin tulleiden empiiristen havaintojen perusteella voimme tehdä sen johtopäätöksen, että direktiivin tavoitteet on olennaisilta osin saavutettu ja ettei lainsäädäntötoimiin ole toistaiseksi tarvetta.
Se, että rahoitusmarkkinoiden rakenteet Euroopassa ovat nykyisin yhä useammin luonteeltaan ylikansalliset, panee meidät kuitenkin kiinnittämään entistä tarkemmin huomiota yhteistyöhön erilaisten eurooppalaisten vakuusrakenteiden välillä. Komissio määrittelee tiedonannossaan alat, joilla itsesääntely tai oikeusperustojen eriytetty käsittely voisivat parantaa kuluttajien etuja.
Tätä lähestymistapaa olisi mielestämme jatkettava. Katsomme, että dynaaminen neuvotteluprosessi, johon ottavat osaa komissio, jäsenvaltiot ja Euroopan talletussuojalaitosten foorumi EFDI, on hyvin hyödyllinen ja antaa meille mahdollisuuden sopeutua muuttuviin oloihin mahdollisimman nopeasti.
Nordean ongelma ei toistaiseksi oikeuta vaatimaan direktiivin tarkistamista, joka tulisi hyvin kalliiksi. Olen siten hyvin kiitollinen komissiolle, että se teki täysin selväksi, että Nordean ongelma, jossa on ensisijaisesti kyse maksujen palauttamisesta, jää jäsenvaltioiden ratkaistavaksi.
Talletusten vakuusjärjestelmiä Skandinavian maissa operoivat henkilöt sekä näiden maiden valvontaviranomaiset joutuvat itse päättämään, palautetaanko maksut vai pitääkö talletusten vakuusjärjestelmiä kohdella vakuutuksina ilman palautusoikeutta. Tämä on keskeinen ongelma jäsenvaltioissa.
Mietintö voidaan jakaa kolmeen osaan. Ensimmäisessä osassa tarkastellaan komission käynnistämää selvitystä sekä yhteisen kannan hyväksymistä selvityksen havainnoista, kuten talletusten vähimmäissuojasta. Toisessa osassa pohditaan, vääristävätkö erilaiset vakuusjärjestelmät kilpailua. Kolmas osa koskee tulevia kriisejä ja riskinhallintaa.
Aion puhua hyvin lyhyesti mietintöni ensimmäisestä osasta, sillä se ei näyttänyt aiheuttavat suurempaa kiistaa, ja se vastaa talletusten vakuusjärjestelmistä käydyn kuulemisprosessin tuloksia. Olen sitä mieltä, että kantamme talletusten vähimmäissuojasta, jota on mukautettava inflaation mukaisesti direktiivin seuraavan tarkistuksen yhteydessä, on tasapainoinen suhteessa uusien ja vanhojen jäsenvaltioiden etuihin. Haluan korostaa, että kaikilla jäsenvaltioilla ja talletusten takaajilla in jo mahdollisuus ylittää EU:n minimi talletuksien takaamisen yhteydessä.
Mietinnön toisessa tärkeässä kohdassa tarkastellaan, vääristävätkö erilaiset vakuusjärjestelmät ja niiden erilaiset rahoitusmenetelmät kilpailua. Komissio on esittänyt näkemyksensä asiasta selvityksessä, joka saattaa johtaa yksittäisten jäsenvaltioiden rahoitusjärjestelmien yhdenmukaistamiseen edellyttäen, että selvityksen suositukset pannaan täytäntöön.
Jos ex post -järjestelmiä soveltavilta jäsenvaltioilta ei vaadita vakuusjärjestelmien täydellistä ja kallista uudistusta, on tarpeen analysoida, onko vakuusjärjestelmien erilaisuus ja siitä johtuva kallis markkinoiden vääristyminen mitenkään perusteltavissa sisämarkkinoilla. Tätä ei ole vielä analysoitu, joten se on tärkeä tehtävä tulevaisuudessa.
Mietinnön kolmannessa osassa pohditaan riskin- ja kriisinhallintaa. Sisämarkkinat ja yhä suurempi valtioiden välinen riippuvuus edellyttävät analysointia siitä, toimivatko rajat ylittävä riskin- ja kriisinhallinta kitkattomasti. Lisäksi tarvitaan kipeästi perusteellisia neuvotteluja kaikkien sidosryhmien kesken. Pitkäkestoiset kysymykset, kuten ”vapaamatkustajien” ongelma ja moraalisen riskin vaara on ratkaistava tältä osin.
Kriisin- ja riskinhallintaa analysoivat empiiriset selvitykset ovat minusta välttämättömiä, jos haluamme löytää toteuttamiskelpoiset taakanjaon järjestelmät rajat ylittävien kriisien varalle sekä yhteiset menetelmät riskien varhaiseksi havaitsemiseksi, tai jos haluamme kehittää riskiriippuvaisten maksujen määrittämiseen tarkoitetun järjestelmän. Selvitykset voisivat ohjata myöhemmin käytävien keskustelujen sisältöä.
Edellä esitetyn perusteella hylkään ehdottomasti PSE-ryhmän tarkistuksen, joka perustuu olettamukseen markkinoiden vääristymisestä, josta ei kuitenkaan ole nykyisin näyttöä. Nykyinen prosessi on mielestämme oikeansuuntainen.
Charlie McCreevy
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin välittää lämpimät kiitokset talous- ja raha-asioiden valiokunnalle ja varsinkin sen esittelijälle Christian Ehlerille tiedonannossamme esitetyn politiikan tukemisesta.
Yhdyn täysin näkemykseenne, että lainsäädäntöehdotuksille ei ole toistaiseksi tarvetta. Joitakin ongelmakohtia voidaan parannella sääntelyllä, jonka kustannusvaikutukset jäävät vähäisiksi, ja työskentelemällä yhdessä Euroopan talletussuojalaitosten foorumissa EFDIssä. Tuore rahoituskriisi todistaa, että talletusten tai luottamuksen säilyttäminen on ratkaisevan tärkeää rahoituskriisissä. Talletusten vakuusjärjestelmien kohdalla kaksi asiaa näyttää nouseva ylitse muiden: riittävä talletusten vähimmäissuoja ja lyhyt maksujen palautusaika. Jos tallettajat tietävät, että heidän talletuksensa suojataan ja he suhtautuvat luottavaisesti siihen, että suojatut talletukset palautetaan tarpeeksi nopeasti, heidän ei tarvitse jonottaa pankkeihin.
Nykyinen direktiivi on osoittautunut joustavaksi, ja se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden nostaa talletussuojaa oman taloustilanteensa mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat ryhtyä välittömästi toimiin, jos talletussuoja osoittautuu riittämättömäksi. Talletussuojalaitosten oikea-aikaista maksujen ulosmaksua voidaan toki parantaa. Direktiivin mukaan palautusten maksamiseen ei saisi mennä yli kolmea kuukautta, mutta tämä arvio tehtiin sen mukaan, millaista tekniikkaa vuonna 1994 oli saatavilla. Tämän vuoksi olemme pyytäneet EFDIä tunnistamaan nopean ulosmaksun esteet.
Tallettajille on myös kerrottava saatavilla olevasta talletussuojasta. Direktiiviin sisältyviä tiedottamisvelvoitteita sovelletaan eri tavoin eri puolilla Eurooppaa. Olemmekin pyytäneet EFDIä tunnistamaan parhaimmat tavat tiedon välittämiseksi tallettajille. Rajat ylittävistä kriiseistä olen samaa mieltä parlamentin kanssa eli tarpeesta selvittää taakanjakoa ja kaikkien osapuolten välistä toimintaa ennen kriisin puhkeamista. Ecofin-neuvoston 9. lokakuuta tekemät päätelmät ovat selkeät tältä osin. Olen pannut merkille ehdotuksen, että EFDI osallistuisi taakanjakoa koskeviin yleisiin neuvotteluihin. Saanen korostaa, että vain hyvin harvalle järjestelmälle on annettu muita valtuuksia kuin ne, jotka mahdollistavat maksujen palautuksen tallettajille. Järjestelmien varoilla voidaan kattaa vain murto-osa laajan rajat ylittävän kriisin aiheuttamista tappioista. Tämän vuoksi en voi tukea ehdotusta, että EFDI osallistuisi taakanjakoa koskeviin yleisiin neuvotteluihin.
Mietinnössä korostetaan myös mahdollisten markkinoiden vääristymien poistamisen tärkeyttä. Tutkimme asiaa toivomusten mukaisesti. Nykyisen sääntelykehyksen täydellisen yhdenmukaistamisen korkeat kustannukset, joiden on arvioitu olevan 2,5-4,5 miljardia euroa, eivät kuitenkaan toistaiseksi ole mielestämme perusteltavissa. Osa tasapuolisia toimintaedellytyksiä koskevista ongelmista on jo käsitelty. ”Topping-up” -säännösten soveltamista on helpotettava, kun haaraosaston on voitava tarjota isäntämaassa suurempi suojelun taso kuin kotimaassaan. Jäsenvaltioiden järjestelmien välillä tehtävät järjestelyt eivät kuitenkaan aina ole toimineet käytännössä, minkä vuoksi tuemme EFDIn ponnisteluja saada aikaan vapaaehtoinen mallisopimus. Jotkin jäsenvaltiot mukauttavat jo maksuja järjestelmiensä avulla pankkien yksittäisten riskien mukaan. Haluamme tukea asianosaisia jäsenvaltioita, jotta pankit, joilla on samanlainen riskiprofiili, voisivat toimia tasaveroisissa oloissa.
Eurooppa tarvitsee talletusten vakuusjärjestelmiä varmistaakseen tallettajien luottamuksen säilymisen rahoituskriiseissä. Uskon, että ehdotetut parannukset vievät meitä lähemmäksi tätä tavoitetta.
Piia-Noora Kauppi
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää kaikkia, sillä aiheemme on hyvin ajankohtainen.
Me kaikki tiedämme, että meneillään oleva rahoitusalan myllerrys on korostanut rajat ylittävän kriisinhallinnan merkitystä. Lokakuussa kokoontuneen Ecofin-neuvoston päätös lisätä etukäteen tapahtuvaa yhteistyötä jäsenvaltioiden ja varsinkin valvontajärjestelmien kesken on mitä kannatettavin.
Pankit ovat maksujärjestelmien keskiössä ja hoitavat sellaisten tavallisten kuluttajien säästöjä, jotka eivät ole rahoitusalan ammattilaisia. Siten maksujärjestelmien sekä selvitys- ja suoritusjärjestelmien asianmukainen toiminta on erityisen tärkeä asia. Monilla pankeilla on nykyään rajat ylittävää toimintaa. Hajanainen kansallinen sääntelyjärjestelmä ei siten enää riitä. Jopa vastuu vajeiden takausjärjestelmien vaatimuksista vaihtelee jäsenvaltioittain.
Tästä ei saa tulla tallettajien ongelma. Esittelijä Christian Ehler on tehnyt hyvää työtä ja osoittanut mietinnössään runsaasti kompromissitahtoa. Mietinnössä korostetaan oikeutetusti kilpailun vääristymien poistamisen tärkeyttä. Kuten komission jäsen totesi, on hyvin tärkeää taata tasavertaiset toimintaolosuhteet.
Pahoittelen kuitenkin sitä, ettei mietinnössä loppujen lopuksi käsitellä talletusten ex ante -vakuusjärjestelmien kysymystä. Jäsenvaltioissa, joissa on käytössä talletusten ex post -vakuusjärjestelmät, on todettu, että tämä on tyypillinen ongelma Skandinavian maiden ja pohjoismaiden markkinoille, mutta kyse ei ole siitä. Se on itse asiassa haitallista koko yhtenäismarkkinoiden kilpailulle laajassa mittakaavassa. Itse asiassa suurin osa eurooppalaisista järjestelmistä on ex ante -järjestelmiä. Jos emme yhtenäistä sääntöjä, jotka koskevat näihin järjestelmiin maksettujen varojen palautettavuutta ja siirrettävyyttä, se vääristää isäntämaan valinnanmahdollisuuksia haaraosastojen ja tytäryhtiöiden mallien välillä, mikä puolestaan vääristää kilpailua. On siis hyvin ilahduttavaa, että komissio tutkii asiaa ja selvittää, esiintyykö kilpailun vääristymistä, sekä antaa mahdollisesti suosituksia erityisesti jo rahaksi muutettujen ex ante -vakuuksien palautettavuudesta ja siirrettävyydestä.
Kannatan siis komission aloitetta ja Christian Ehlerin mietintöä, mutta työtä on jatkettava.
Pervenche Berès
PSE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän esittelijää mietinnöstä. Ensinnäkin olen samaa mieltä monesta Piia-Noora Kaupin esittämästä näkemyksestä. Aloitimme työskentelyn mietinnön parissa viime keväänä, ja ne, jotka pitivät sitä tuolloin hyvin ajankohtaisena, olivat oikeassa, kun ajatellaan viime kesän tapahtumia.
Viime kesän tapahtumat panevat pohtimaan talletusten vakuusjärjestelmiä. Emme yksinkertaisesti voi pitää yllä järjestelmää, jossa useat markkinatoimijat toimivat useassa maassa ilman, että heillä on käytössään vähintään yhdenmukaiset tai edes yhtenäisiin periaatteisiin perustuvat vakuusjärjestelyt, joissa otetaan huomioon paitsi kilpailun edut myös kansalaisten luottamus markkinamekanismeihin.
Matkustaessani viime kesänä eri maissa ja myös Skandinavian ulkopuolisissa maissa, minua hämmästytti kovin se, että talletusten vakuusjärjestelmiä koskeva ongelma otettiin järjestelmällisesti esille ja että sitä pidettiin niin keskeisenä. Tiedän, mitä komission jäsen sanoisi tähän: ”Jos lasketaan yhteen kaikki Euroopassa käytössä olevat talletusten vakuusjärjestelmät, se olisi silti vain pisara meressä verrattuna määrään, jota tarvittaisiin kriiseistä selviämiseksi”. Tämä on kuitenkin heikko peruste, kun meidän on ratkaistava kilpailua ja markkinamekanismien luotettavuutta koskevat esteet erityisesti siksi, että niillä on liiketoimintastrategioita vääristävä vaikutus yritysten joutuessa vääristä syistä toimimaan välittäjänä eri tytäryhtiöiden ja haaratoimistojen välillä.
Edellä esitettyjen perustelujen takia pyysin ryhmäni tukea. Ryhmäni jättikin tarkistuksen, jossa komissiota vaaditaan nopeuttamaan toimintaansa ja ottamaan huomioon kansalaisten odotukset, sillä he eivät välttämättä esitä vaatimuksiaan painokkaasti ensisijaisina vaatimuksina, vaan haluavat vakuutuksen rahoitusmarkkinamekanismien toiminnasta ja niiden tavasta reagoida tapahtumiin. Varma eurooppalainen talletusten vakuusjärjestelmä voi vastata tähän.
Arvoisa komission jäsen, minusta toimenkuvaanne kuuluu arvioida luottamusta Euroopan rahoitusmarkkinoiden toimintaan. Minusta ei riitä, että vain odotetaan tuoreita tutkimustuloksia. Asioiden etenemistä on vauhditettava, jotta voimme edetä yhdenmukaiselta pohjalta ja tulkita selkeästi ja avoimesti talletusten vakuusmekanismeja ja niiden toimintaa Euroopan unionissa.
Wolf Klinz
ALDE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten täällä on jo todettu, talletusten vakuusjärjestelmät ovat jälleen kerran olleet viime viikkojen keskustelun kohteena. Northern Rockin tapauksessa pankin haarakonttorit täyttyivät sadoista talletuksensa pois hakevista asiakkaista, ja sijoittajille korvaamista koskeva ongelma pankin mentyä konkurssiin on edelleen tuoreessa muistissamme.
Tämä osoittaa liiankin hyvin, että rahoitusmarkkinoiden maailmanlaajuinen yhdentyminen on haaste myös Euroopalle. Rajat ylittävän konsolidoinnin kasvu pankkisektorilla herättää kysymyksen valvontavallasta, talletusten vakuusjärjestelmien riittävästä talletussuojasta sekä järjestelmien välillä tehtävästä rajat ylittävästä yhteistyöstä. Kuten tiedätte, alin talletussuoja Euroopassa on 20 000 euroa, tosin tällä hetkellä se on monessa jäsenvaltiossa paljon korkeampi. Vakuusjärjestelmien rahoitus kuuluu kuitenkin jäsenvaltioille, ja myös järjestelmien rakenne vaihtelee suuresti.
Tästä syystä seuraavat kohdat vaativat pikaista selvennystä: kuinka laajalle talletusten vakuusjärjestelmien yhdenmukaistaminen olisi ulotettava, selvennys järjestelmien rahoituksesta sekä vahinkojen ennaltaehkäisyyn tarkoitettujen varojen aktiivisesta ennakkokäytöstä.
Rajat ylittävissä rahoituslaitoksissa huomio keskittyy kriisitilanteissa valvonnan rakenteisiin erityisesti silloin, kun on kyse ryhmävalvonnasta, sekä taakanjakoon. Jos tytäryhtiö toimii isäntävaltiossa ja kuuluu tämän valtion vakuusjärjestelmän piiriin, mutta valvonnasta vastaa kotimaan valvontaviranomainen ryhmävalvontaperiaatteen mukaisesti, valvontajärjestelmien ja vakuusjärjestelmien välille syntyy kuilu, mikä on ilman muuta sijoittajien etujen vastaista.
Kannatan kuitenkin esittelijän omaksumaa linjaa. Ennen kuin turvaudumme lainsäädännöllisiin toimiin, jäsenvaltioiden on sitä ennen poistettava vakuusjärjestelmiensä puutteet. Komission on samaan aikaan käynnistettävä mahdollisimman nopeasti kohdennettuja selvityksiä rajat ylittävästä riskinhallinnasta sekä yksityiskohtainen analyysi eri järjestelmien rahoitustavoista. Tutkimustulosten perusteella voidaan harkita lainsäädännöllisiin toimiin ryhtymistä myöhemmin, jos ne osoittautuvat tarkoituksenmukaisiksi ja tarpeellisiksi.
Gunnar Hökmark
(EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää selvitysten ja analyysien tarpeen korostamisesta, mutta myös hänen johtopäätöksestään, että mahdolliset markkinoiden vääristymät on korjattava tasapuolisten toimintaedellytysten mahdollistamiseksi. Minusta on tärkeää tehdä tämä johtopäätös keskustelusta.
Siitä, ilmeneekö markkinoiden vääristymiä vai ei, voidaan olla montaa mieltä. Jos niitä kuitenkin esiintyy, jotain on tehtävä, sillä olemme varmasti kaikki yhtä mieltä siitä, että tarvitaan lisää rajat ylittävää kilpailua. Lisäksi haluamme turvata myös kuluttajien edut.
On tärkeää keskustella järjestelmien välisistä eroista, sillä kyse on vääristymästä, jos yhdessä jäsenvaltiossa on käytössä ex ante -järjestelmä ja toisessa ex post -järjestelmä, mikä todellisuudessa antaa valtiolle mahdollisuuden auttaa kuiville pankit, jotka eivät kykene maksamaan asiakkailleen.
Olen sitä mieltä, että vääristymää aiheuttaa jo se, että olemme eri mieltä asiasta. Vääristymä on sitäkin vakavampi, jos se perustuu olettamukseen siitä, että valtioiden olisi autettava pankkeja, jotka eivät kykene maksamaan asiakkailleen.
Hyvä saavutus esittelijä Christian Ehlerin mietinnössä on minusta se, että olemme tehneet tällaisen päätelmän. Komission olisi mielestäni otettava se huomioon tulevissa toimissaan.
Voimme olla eri mieltä nykyisestä tilanteesta. Olemme kuitenkin yhtä mieltä tarpeesta ryhtyä toimiin, jos selvitykset osoittavat, että markkinoiden vääristymiä todella esiintyy.
Haluan kiittää esittelijää tästä päätelmästä sekä kehottaa komissiota vastaamaan siihen toiminnalla.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijä Christian Ehleriä hänen työstään, joka osuu hetkeen, jolloin tulee kuluneeksi kymmenen vuotta talletusten vakuusjärjestelmistä vuonna 1994 annetun direktiivin saattamisesta osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, ja jota luonnehtivat rahoitusalan myllerrykset ja keskustelut rahoituspalvelujen markkinoiden parantamisesta.
Jäsenvaltioiden kannat vaihtelevat suuresti, ja tärkeitä asioita on odottamassa ratkaisemistaan. Vaikka suurin osa jäsenvaltioista soveltaa ex ante -järjestelmää, talletussuojan tasossa, rahastojen koossa ja rahoitustavoissa on vielä suuria eroja.
Otetaanpa kaksi esimerkkiä: vakuutetut summat ovat kahdeksankertaiset valtiossa, jossa talletussuojan taso on korkein, verrattuna valtioon, jossa on alhaisin talletussuojan taso. Lisäksi vain yhden jäsenvaltion vakuusrahaston varat saattavat muodostaa jopa 40 prosenttia koko Euroopan rahastojen varoista. Tämä vääristää kilpailua. Ex post -järjestelmät uhkaavat sekä kansallista että koko Euroopan rahoitusalan vakautta kriisin aikana.
Myös rajat ylittävät pankkiryhmittymät ovat vaikeuksissa. Varojen konsolidointi eri järjestelmien avulla aiheuttaa käytännön ongelmia. Vakuuksien keskittäminen yhden järjestelmän varaan on mahdollista vain lisäämällä valtioiden välisiä sääntöjä ja sopimuksia, mikä hajottaa järjestelmää ja altistaa sen riskien kasaantumiselle. Talletusten vakuusjärjestelmien päämäärät herättävät tärkeitä kysymyksiä muun muassa talletussuojan tasosta, riskipohjaisista maksuista, rahastojen käytöstä likviditeetin saamiseksi, taakanjaosta, rajat ylittävien kriisien hoitamisesta, rahoituslaitosten selvitystiloista sekä jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä.
Talletusten vakuusjärjestelmien pitäisi voida tarjota riskipohjainen turvaverkko, jolla voidaan turvata tallettajien edut, taata tasa-arvoinen ja tehokas kilpailu, vakauttaa rahamarkkinoita sekä varmistaa tasaveroinen taakanjako kriisitilanteissa.
Siten kaikkien mahdollisuuksien poisvieminen nykyisestä kehyksestä ei saisi estää perusteellisen ja kunnianhimoisen uudistuksen toteuttamista sen jälkeen, kun tarpeelliset selvitykset ovat valmistuneet.
Mariela Velichkova Baeva
(BG) Hyvät kollegat, tosiasia on, että rahoituskriisit eivät ole uusi ilmiö, vaan ne ovat merkki rahoitusalan ja reaalitalouden välisestä epätasapainosta Yhdysvaltain asuntolainakriisi on saanut rahoitusalan ammattilaiset muistuttamaan, että taloudet ja rahoitusmarkkinat liittyvät toisiinsa ja että tarvitaan laaja-alaista keskustelua riskinhallinnan parantamiseksi.
Esittelijä Christian Ehlerin päätöslauselmaluonnoksessaan esittämä ajatus arvioida ja parantaa Euroopan unionin varovaisuus- ja varhaisen varoituksen toimia rahoitusmarkkinoiden vakauden takaamiseksi, sekä kysymys talletusten takaamisesta perinteisenä säästämismuotona kotimaassani Bulgariassa ovat todella ajankohtaisia kysymyksiä. Haluan tässä yhteydessä korostaa, että pankkien vastuu arvopaperisalkkujensa huolellisesta järjestämisestä ja tallettajien varojen tehokkaasta hoidosta on ensisijaisen tärkeää. Luottamusta ja rahoitusalan vakautta luonnollisesti lisäisi se, että kuluttajat olisivat paremmin perillä joustavien järjestelmien käyttötavoista, talletusmuotojen hajauttamisesta sekä vakuusrahastojen kaltaisista mekanismeista.
Charlie McCreevy
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäseniä puheenvuoroista. Lopuksi haluan tehdä muutaman tärkeän huomion.
Lainsäädännön muuttaminen ei ole mielestämme tässä tilanteessa tarpeen. Direktiivi on edelleen ajankohtainen ja kykenee sopeutumaan muuttuviin oloihin. Pitkällä aikavälillä ja rahoitusmarkkinoiden vakauden kannalta on ensiarvoisen tärkeää, että positiivisilla vakuusjärjestelmillä voidaan edistää kitkatonta kriisinhallintaa pankkialalla, jossa toiminta ulottuu yhä laajemmalle Eurooppaan.
Siten mahdolliset lisätoimet vakuusjärjestelmien yhdenmukaistamisen lisäämiseksi Euroopan unionissa ovat sidoksissa kriisinhallinnan parissa aloitettuun työhön.
Piia-Noora Kaupin ja Gunnar Hökmarkin mainitsemista ongelmista voin todeta, että maksujen palauttaminen pankille, joka luopuu jostakin syystä vakuusohjelmasta, ei kuulu nykyisen direktiivin soveltamisalaan ja kuuluu siten jäsenvaltioiden lainsäädännön piiriin. Yhdenmukaistaminen Euroopassa vaatisi rahoitusmenetelmien täydellistä yhdenmukaistamista.
Haluan kiittää esittelijä Christian Ehleriä sekä talous- ja raha-asioiden valiokuntaa hyvin rakentavasta suhtautumisesta.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 13. joulukuuta 2007.


Alocuţiune a Preşedintelui Parlamentului European
Preşedintele
Doamnelor şi domnilor, în câteva săptămâni, între 4 şi 7 iunie, cetăţenii Uniunii Europene vor alege un nou Parlament European. 375 milioane de oameni din 27 de state membre vor putea pentru prima oară să ia parte împreună la alegerile europene.
Pentru mulţi dintre dvs., aceasta va fi ultima săptămână la Strasbourg. Pentru mine, aceasta este de asemenea ultima săptămână în care voi avea dreptul să prezidez mini-sesiunile plenare.
Se ştie că democraţia devine mai puternică prin schimbare constantă. Şi noi ştim acest lucru. Împreună am acoperit o bună parte din drumul către crearea unei Comunităţi Europene progresiste. Împreună am putut realiza foarte multe.
Am avut succes nu doar în timpul ultimilor doi ani şi jumătate din mandatul meu, dar şi în timpul mandatului predecesorului meu, Josep Borrell Fontelles. Ceea ce am realizat în ultimii cinci ani reprezintă succesul tuturor.
Aş dori să vă adresez tuturor sincerele mele mulţumiri pentru angajamentul şi pentru pasiunea dvs. pentru cauza noastră comună europeană.
În calitate de Parlament European, suntem reprezentanţii direct aleşi ai cetăţenilor Uniunii Europene. Doamnelor şi domnilor, cu toţii întruchipăm bogata diversitate a continentului nostru european şi reflectăm, prin familiile noastre politice, imensa varietate de convingeri şi atitudini. În plus, acum câteva zile am sărbătorit a cincea aniversare de la extinderea istorică a Uniunii Europene, de la reunificarea continentului nostru pe baza valorilor noastre comune. Potrivit Declaraţiei de la Berlin de la 25 martie 2007, "Noi, cetăţenii Uniunii Europene, ne-am unit pentru binele nostru”.
(Aplauze)
Integrarea de succes a deputaţilor din statele membre care au aderat la Uniunea Europeană în 2004 şi 2007 şi adaptarea activităţii noastre parlamentare la un Parlament European mai mare şi mai divers se află printre cele mai importante succese ale acestei legislaturi parlamentare.
Noi, cei 785 de membri ai Parlamentului, am învăţat să ieşim reciproc în întâmpinarea celuilalt, să învăţăm unii de la alţii şi să lucrăm mai bine unii cu alţii. În acest timp, Parlamentul European a câştigat în experienţă, putere şi bogăţie culturală.
Doamnelor şi domnilor, noi deputaţi vor revitaliza în curând activitatea Parlamentului. Ei se vor alătura celor care vor fi realeşi în iunie. Sper să continuăm să ne bucurăm de respectul reciproc care ne uneşte dincolo de graniţele politice şi naţionale.
În activitatea mea din ultimii doi ani şi jumătate, am fost ghidat de un ataşament puternic pentru activitatea parlamentară şi trebuie să vă mulţumesc tuturor pentru sprijinul acordat, încurajare şi sfaturi. Preşedintele este responsabil pentru asigurarea respectării tuturor normelor Parlamentului European, trebuie să se asigure ca aceste norme se aplică în mod egal tuturor deputaţilor, că ele sunt aplicate uniform şi că demnitatea Parlamentului nostru rămâne intactă. Acestea sunt ţelurile spre care am tins.
(Aplauze)
Aş dori să le transmit celor care vor fi aleşi în cadrul noului Parlament că suntem convingători doar dacă menţinem demnitatea Parlamentului European şi dacă o apărăm mereu pe baza legilor noastre comune.
În ziua de astăzi, foarte puţine rezoluţii sunt adoptate în Uniunea Europeană fără consimţământul explicit şi fără implicarea Parlamentului European. Într-o măsură din ce în ce mai mare, Parlamentul European s-a dezvoltat într-un spaţiu în care, în mod crucial, se găsesc compromisuri politice la nivel european. O dovadă a acestui fapt o reprezintă adoptarea Directivei privind serviciile şi a Regulamentului privind substanţele chimice, REACH, acum câţiva ani.
Pentru perspectiva financiară 2007-2013, codeterminarea Parlamentului European a fost deschizătoare de drumuri. Parlamentul European a avut o contribuţie decisivă la asigurarea finanţării necesare pentru programe de promovare a tinerei generaţii, cum ar fi Erasmus. Doamnelor şi domnilor, am plasat de asemenea abordarea schimbărilor climatice printre priorităţile agendei noastre politice. Faptul că am ajuns la un rezultat acceptabil a conferit o forţă extraordinară Uniunii Europene pentru negocierile de la conferinţa ce va fi ţinută în decembrie la Copenhaga.
Astăzi nu mai suntem singuri în eforturile noastre; noua administraţie americană condusă de preşedintele Barack Obama ne sprijină multe din propuneri. Sarcina noastră de acum este să câştigăm inimile şi minţile partenerilor noştri globali pentru a sprijini măsurile de combatere a schimbărilor climatice. Auzim deseori că alţii iau iniţiativa în abordarea schimbărilor climatice. Noi am preluat iniţiativa în abordarea schimbărilor climatice şi, doamnelor şi domnilor, putem fi mândri de acest lucru.
(Aplauze)
Reforma pieţei financiare la nivel european are loc, din multe puncte de vedere, la iniţiativa Parlamentului European. Încă din 2002, Parlamentul a solicitat o mai bună supraveghere şi reglementare a pieţei financiare. Toate procedurile legislative pentru o mai bună activitate bancară şi supraveghere financiară şi pentru reglementarea fondurilor speculative şi a salariilor directorilor ar trebui finalizate pe cât de repede se poate.
Parlamentul European a stabilit deja multe etaloane importante, ca rezultat al rezoluţiilor pe care le-a adoptat. Totuşi, rămân multe de făcut. Noul Parlament European ales trebuie să continue această activitate într-un mod angajat şi hotărât pentru a găsi o cale de ieşire din criză pe baza economiei de piaţă socială, definită în Tratatul de la Lisabona, şi pentru a garanta competitivitatea economiei europene în beneficiul întregii societăţii în contextul globalizării.
Doamnelor şi domnilor, copleşitoarea majoritate a deputaţilor văd Parlamentul ca fiind motorul procesului european de unificare. În ultimii doi ani şi jumătate am reanimat dezbaterea privind reforma instituţională şi am stimulat procesul care a dus la încheierea Tratatului de la Lisabona. Am reuşit de asemenea să ne asigurăm ca principiile de bază pe care le-am reprezentat întotdeauna vor fi menţinute în Tratatul de la Lisabona.
Tratatul de la Lisabona conţine reformele centrale necesare pentru a face instituţiile europene mai democrate, mai transparente şi capabile de acţiune. Ar trebui să ne concentrăm eforturile pentru a ne asigura că Tratatul de la Lisabona poate intra în vigoare la începutul anului următor. Sperăm la un rezultat pozitiv în Senatul ceh de la Praga.
(Aplauze)
Doamnelor şi domnilor, Parlamentul îşi sărbătoreşte a treizecea aniversare în calitate de instituţie democrată a Uniunii Europene direct aleasă. Se află acum în inima unei democraţii parlamentare europene, inimaginabile în 1979. Împreună, am dezvoltat democraţia parlamentară în Uniunea Europeană şi dincolo de aceasta.
Parlamentul European şi parlamentele naţionale sunt acum partenere. Munca noastră este complementară. Ne-am aprofundat cooperarea cu parlamentele naţionale şi am ţinut în mod regulat şedinţe pentru a face progrese împreună în ceea ce priveşte problemele importante.
Dezvoltarea relaţiilor noastre cu parlamentele din ţări terţe a fost dintotdeauna un obiectiv central al tuturor eforturilor noastre. Astăzi, Parlamentul este un partener respectat peste tot în lume, un susţinător al drepturilor omului şi al democraţiei. Iar lucrurile trebuie să rămână aşa.
Doamnelor şi domnilor, am făcut toate eforturile posibile pentru a ne asigura că Parlamentul este reprezentat, prin Preşedintele său şi prin reprezentanţii grupurilor politice, în organisme importante pentru modelarea viitorului nostru comun. Preşedintele Parlamentului European participă acum la şedinţele anuale ale şefilor de stat şi de guvern în cadrul G8 şi la reuniunile la nivel înalt cu ţări terţe, precum Reuniunea la nivel înalt UE-Africa, Reuniunea la nivel înalt UE-America Latină şi Reuniunea la nivel înalt UE-SUA. Mâine dimineaţă voi participa la reuniunea la nivel înalt a troicii cu privire la ocuparea forţei de muncă, iar mâine după-amiază la reuniunea la nivel înalt pentru inaugurarea Parteneriatului estic, organizată la Praga.
O realizare a acestei legislaturi este şi faptul că rolul Parlamentului în cadrul Consiliului European nu se mai restrânge la alocuţiunea inaugurală a Preşedintelui. Acum Parlamentul participă şi la deliberările instituţionale şi constituţionale ale reuniunilor la nivel înalt. În cadrul conferinţei interguvernamentale care a dus la acordul privind Tratatul de la Lisabona, Parlamentul European a fost pe deplin implicat la nivelul şefilor de stat şi de guvern prin participarea Preşedintelui său, iar la conferinţa interguvernamentală în sine printr-o delegaţie formată din trei membri. Acesta este un mare pas înainte.
Doamnelor şi domnilor, reforma metodelor de lucru şi a procedurilor Parlamentului European a fost şi încă mai este un proiect major. În acest scop, Conferinţa preşedinţilor a înfiinţat un grup de lucru cu un mandat detaliat, în care au fost reprezentate toate grupurile. Activitatea a fost finalizată cu succes. O mare parte - aproximativ 80% - din ceea ce a fost propus de grupul de lucru a intrat în vigoare şi a fost aplicat. Aceasta include reorganizarea dezbaterilor în plen, reforma procesului legislativ, îmbunătăţirea activităţii realizate în comisie şi o cooperare îmbunătăţită între comisii, precum şi posibilitatea prezentării de rapoarte de iniţiativă legislativă sau de rezoluţii contradictorii.
Aş dori să-i mulţumesc în mod deosebit preşedintelui grupului de lucru, Dagmar Roth-Behrendt, şi colegilor săi - ai noştri - pentru angajamentul lor deosebit.
(Aplauze)
Împreună am reuşit să adaptăm metodele de lucru ale Parlamentului European la circumstanţele politice în schimbare. Acum am modernizat procedurile şi am reorganizat metodele de lucru aflate la dispoziţia noastră, iar aceasta este o bază bună pentru activitatea care trebuie efectuată în noua legislatură parlamentară.
În Biroul Parlamentului European am încercat de asemenea să îmbunătăţim administrarea Parlamentului, să facilităm activitatea de zi cu zi a deputaţilor şi să modernizăm infrastructura de comunicare cu cetăţenii Uniunii Europene prin introducerea Web-TV, a premiului pentru jurnalism, a premiului pentru cetăţeni şi a premiului european pentru tineret Charlemagne.
Noul statut al deputaţilor, asupra căruia am lucrat mulţi ani, va intra în vigoare în noua legislatură. Este o contribuţie importantă la politica privind finanţele deputaţilor, transparenţa activităţii acestora şi relaţiile lor cu publicul.
Adoptarea unui statut clar, transparent al asistenţilor este un pas important înainte şi un mare succes, pentru care trebuie să le mulţumim tuturor colegilor noştri.
Doamnelor şi domnilor, aş dori să repet astăzi şi să reiterez ideea centrală care, în ceea ce mă priveşte, rezumă activitatea integrării europene. Ne-am asumat un angajament de respectare a demnităţii fiecărei fiinţe umane. Aceasta este valoarea supremă. Ea ne uneşte în comunitatea valorilor împărtăşite ale Uniunii Europene. Demnitatea umană trebuie respectată întotdeauna - este răspunsul etic la crizele morale din trecutul Europei.
(Aplauze)
Pentru noi, aceasta conduce la noţiunea de protecţie necondiţionată a demnităţii umane şi de promovare a dialogului între culturi, iar acestea au fost principii directoare în timpul mandatului meu.
Un impact de durată a fost adus de Anul european al dialogului cultural, fie prin dialogul cu Adunarea Parlamentară Euro-Mediteraneană, prin întâlniri între tineri de convingeri religioase diferite - inclusiv din Israel şi Palestina - sau prin săptămânile arabe şi africane ţinute la Parlamentul European.
Am pus temelia unui dialog durabil, care trebuie de asemenea să ne ghideze, să ne inspire şi să ne angajeze în viitor.
O soluţionare paşnică a conflictului din Orientul Mijlociu este de asemenea importantă pentru o coexistenţă paşnică între creştini, evrei şi musulmani, precum şi pentru popoarele Uniunii Europene şi pentru ţările din întreaga lume. Gaza şi Cisiordania nu sunt tărâmuri îndepărtate; ele se află la uşa noastră, la Marea Mediterană. Trebuie să fim mai decişi pe scena internaţională şi să contribuim la menţinerea păcii şi a stabilităţii în Orientul Mijlociu.
În calitate de deputaţi în Parlamentul European putem oferi o perspectivă suplimentară pentru relaţiile din Orientul Mijlociu, deoarece putem gândi şi acţiona în afara canalelor diplomatice convenţionale. Având în vedere acest lucru, am militat pentru instituirea unui grup de lucru care să se ocupe de criza din Orientul Mijlociu. Ţinând seama de noile evoluţii din Orientul Mijlociu, este important să sprijinim cu fermitate soluţia care implică existenţa a două state - un stat israelian aflat între graniţe sigure şi un stat palestinian aflat între graniţe sigure. Nu trebuie să permitem ca aceste principii să fie puse la îndoială.
Doamnelor şi domnilor, aş dori să afirm că, în cadrul activităţii noastre de zi cu zi, avem de-a face cu multe probleme, legate uneori de situaţii foarte specifice. Nu ar trebui să ne uităm niciodată originile sau să pierdem din vedere valorile care ne unesc. Uniunea Europeană de astăzi, liberă, paşnică şi angajată social, s-a aflat pentru mult timp într-un proces de formare.
Trebuie să însufleţim temelia pe care se bazează Uniunea Europeană. Din aceste motive vă sunt deosebit de recunoscător pentru încurajările dvs. şi pentru sprijinul continuu acordat iniţiativei mele de creare a unei "case a istoriei europene”. Aş dori să mulţumesc în mod deosebit nu doar vicepreşedintelui Miguel Angel Martínez Martínez pentru sprijinul său constant, ci şi colegilor mei din această Cameră. "Casa istoriei europene” va fi utilizată ca loc în care ne putem reaminti identitatea noastră europeană şi în care aceasta poate fi reînnoită. Deciziile de bază pentru crearea Casei au fost deja luate.
Şedinţele de constituire ale celor două organisme de control au fost ţinute ieri. Cu sprijinul dvs. - dacă pe 7 iunie voi fi reales, bineînţeles, ca deputat în Parlamentul European - mă voi dedica sarcinii de garantare a finalizării "Casei istoriei europene” până la sfârşitul următoarei perioade legislative, în 2014.
În 2014 vom comemora o sută de ani de la izbucnirea Primului Război Mondial. După o sută de ani trăim într-o Europă nouă, a păcii, libertăţii şi unităţii.
Mulţi oameni ne sprijină în eforturile constante pe care le facem. Doresc să mulţumesc în mod deosebit întregului personal angajat în serviciile administrative ale Parlamentului European, mai ales noului nostru secretar-general, Klaus Welle, şi adjunctului său, David Harley, ale căror angajament, cunoştinţe de specialitate şi dedicaţie ne fac posibilă activitatea politică.
(Aplauze)
Meritaţi mulţumirile noastre, sprijinul şi aprecierea noastră.
Îmi extind cele mai sincere mulţumiri faţă de personalul din cabinetul meu, însă, mai presus de toate, vă mulţumesc dvs., colegilor mei, în special Biroului şi preşedinţilor grupurilor politice, pentru cooperarea plină de încredere. Tocmai a avut loc o altă şedinţă a Conferinţei preşedinţilor. Luni seara a avut loc o şedinţă a Biroului, iar o alta va avea loc astăzi. În ceea ce priveşte problemele fundamentale ale democraţiei europene, am putea spune că nu au fost luate decizii discutabile, într-adevăr controversate, şi că am căzut de acord asupra problemelor de bază. S-a creat o relaţie de încredere pentru care sunt sincer recunoscător.
Am realizat foarte multe împreună şi trebuie să câştigăm încă o dată încrederea electoratului. Facem acest lucru, fiind ferm convinşi că acesta este modul istoric corect spre o unificare europeană. Campania electorală ce urmează ne dă posibilitatea de a vorbi cu cetăţenii despre motivul pentru care Uniunea Europeană este necesară. Aş dori să fac un apel către toţi cetăţenii să participe la alegeri şi să-şi acorde votul pentru viitorul Europei în secolul 21.
Noul Parlament va avea foarte multe de făcut. Va trebui să contribuie la depăşirea crizei economice şi financiare, la punerea în aplicare a politicii europene energetice, la trecerea la o economie cu emisii scăzute de CO2, la asigurarea unei securităţi crescute pentru cetăţenii Europei şi a păcii şi a stabilităţii în întreaga lume. Activitatea noastră a oferit o bază utilă pe care noul Parlament ales poate construi.
Activitatea mea de doi ani şi jumătate în calitate de Preşedinte al Parlamentului European a reprezentat o provocare colosală, de care m-am ocupat cu plăcere şi cu dedicare şi voi continua să fac acest lucru până pe 14 iulie. Este un mare privilegiu să mă aflu în serviciul Europei.
Vă mulţumesc sincer pentru încrederea pe care mi-aţi acordat-o şi pentru fiecare moment al acestui efort combinat de creare a unei Europe unite. Vă urez numai bine pe viitor.
(Aplauze prelungite)
Joseph Daul
Domnule Preşedinte, stimate dle Pöttering, doamnelor şi domnilor, acest Parlament reprezintă vocea a 500 milioane de europeni, iar aceştia nu sunt suficient de conştienţi de acest fapt.
Sunt şi mai puţin conştienţi de faptul că acest Parlament are o inimă şi un suflet. Dle Pöttering, în timpul celor doi ani şi jumătate ai preşedinţiei dvs. nu aţi fost doar purtătorul de cuvânt al cetăţenilor, ci aţi personificat şi inima, generozitatea şi solidaritatea Europei. Există persoane care spun că nu este posibil să te îndrăgosteşti de Europa; aţi demonstrat opusul.
Cu toate că această legislatură se apropie de sfârşit, aş dori să subliniez cât de mult a progresat integrarea europeană şi cât de mult a contribuit Parlamentul sub conducerea dvs. la acest proces. Voi menţiona doar cele mai remarcabile exemple, la care v-aţi referit deja: pachetul energetic şi privind schimbările climatice, Directiva privind serviciile, perspectiva financiară 2007-2013 şi, mai recent, reglementarea pieţelor financiare.
Cu toate acestea, decât să trecem în revistă o listă anostă de directive şi regulamente, aş dori să subliniez, dincolo de legislaţia adesea foarte tehnică pe care o dezbatem şi o adoptăm aici, cât de importantă este activitatea noastră comună. Această importanţă reprezintă interesul general al europenilor. Deseori se spune că Europa se află departe de cetăţenii săi. Însă probleme precum siguranţa jucăriilor, cercetarea în domeniul prevenirii bolilor rare sau al bolii Alzheimer, protecţia consumatorului, măsurile privind protecţia mediului şi lupta împotriva încălzirii globale, politica energetică sau apărarea drepturilor omului în întreaga lume sunt ele oare într-adevăr departe de viaţa cotidiană a cetăţenilor?
Sub preşedinţia dvs., acest Parlament a cunoscut şi alte progrese majore. Mă gândesc la reforma internă, la realizarea căreia aţi contribuit şi care va transforma instituţia noastră într-una mai transparentă şi mai eficientă, şi la noul statut al deputaţilor în Parlamentul European şi al asistenţilor lor. Sub preşedinţia dvs., Parlamentul a multiplicat iniţiativele în cadrul Anului european al dialogului intercultural, făcând dreptate abundenţei de culturi şi convingeri din societatea noastră, şi transmiţând cea mai bună imagine posibilă a Europei: aceea a deschiderii şi a toleranţei. Sub preşedinţia dvs., Parlamentul a înţeles care este importanţa viitorului regiunii mediteraneene şi dorinţa acesteia de a contribui la realizarea păcii în Orientul Mijlociu.
Dle Preşedinte, la 25 martie 2007, aţi semnat în numele nostru Declaraţia de la Berlin, comemorând 50 de ani de existenţă a Uniunii Europene. Această declaraţie le aminteşte celor care poate au uitat care este obiectivul activităţii noastre zilnice, respectiv integrarea unei Europe libere, democratice, tolerante, care respectă statul de drept. Luând iniţiativa creării unei Case a istoriei europene, conferiţi o dimensiune durabilă activităţii efectuate de dvs. şi de predecesorii dvs. şi de toţi cei care au contribuit fiecare în felul lor la istoria noastră comună.
Pentru toate aceste fapte, aş dori pur şi simplu să vă mulţumesc, dle Preşedinte.
(Aplauze)
Martin Schulz
în numele Grupului PSE. - (DE) Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor! Aş dori să vă mulţumesc, dle Preşedinte, pentru activitatea dvs. În numele grupului meu, aş dori să spun că v-aţi achitat de funcţia dvs. cu multă demnitate. Aţi conferit demnitate Parlamentului prin felul în care aţi prezidat această Cameră.
Nu este momentul să vă trecem în revistă activitatea. Moştenirea lăsată de Preşedintele Parlamentului European face întotdeauna obiectul unei analize politice minuţioase. Putem fi de acord sau nu cu un lucru sau altul. Trecerea în revistă a activităţii Preşedintelui trebuie să se concentreze asupra a ceea ce acesta a realizat pentru succesul acestei Camere. V-aţi prezentat concluziile. Nu există nimic de adăugat. Rămâne de aceea întrebarea: ce a făcut Preşedintele, ca fiinţă umană, pentru această Cameră? Pentru mine şi pentru colegii mei din Grupul Socialist din Parlamentul European, este clar că aţi conferit demnitate acestei Camere, atât în interior, cât şi în exterior.
Această Cameră nu se comportă întotdeauna cu demnitate. Acest lucru este însă valabil pentru parlamentele din întreaga lume. Demnitatea unei adunări parlamentare comune multinaţionale cu peste 700 de membri din 27 de state, care fac parte din opt grupuri parlamentare diferite, care aparţin unor credinţe diferite, care au pielea de culori diferite, care au tradiţii politice diferite, care au trecut prin dezvoltări istorice diferite, trebuie protejată. Este dificil ca aceştia să fie uniţi şi să li se ofere un sentiment de unitate prin propria lor reprezentare. Însă dvs. aţi reuşit acest lucru. Iar pentru aceasta meritaţi sincerele noastre mulţumiri.
(Aplauze)
Dle Preşedinte, v-aţi ocupat de multe lucruri în cursul mandatului dvs. de doi ani şi jumătate. Pentru a sprijini cele afirmate despre felul în care v-aţi exercitat funcţia, aş dori să subliniez în numele grupului meu un punct asupra căruia părerile noastre au fost comune şi când aţi reprezentat această Cameră printr-o voce care s-a extins cu mult peste limitele diviziunilor politice, oferind astfel o voce persoanelor private de drepturi dintr-un loc compus exact în felul descris de mine anterior. V-aţi ridicat vocea împotriva scandalului de la Guantanamo într-un moment când nu era simplu să faci aşa ceva. Acest fapt, dle Preşedinte, va rămâne o piatră de hotar durabilă în mandatul dvs. Aţi demonstrat că cerinţa pe care v-aţi impus-o de a fi o persoană tolerantă şi cosmopolită, pe de o parte, şi angajată faţă de credinţa dvs. fundamentală creştină, pe de altă parte, a fost îndeplinită.
Plasând însă în centrul activităţii dvs. demnitatea umană, în totalitatea sa, provenind ea fie din tradiţia iluminismului, fie, în cazul dvs., din credinţa religioasă, aţi câştigat distincţia de bun Preşedinte al Parlamentului European şi ne vom aminti de dvs. în acest fel. Vă mulţumesc foarte mult.
(Aplauze puternice)
Graham Watson
în numele Grupului ALDE. - Dle Preşedinte, cuvintele dvs. de astăzi au fost tipice pentru mandatul dvs. de Preşedinte. Grupurile noastre nu cad întotdeauna de acord, însă, în timpul mandatului dvs. v-aţi dovedit a fi o figură onestă, corectă şi unificatoare, o persoană a cărei modestie ascunde multele dvs. realizări.
Aţi fost ales pe baza unui angajament valoros de implicare a Parlamentului într-un dialog intercultural, însă realizările dvs. merg mai departe de atât. În ceea ce priveşte indemnizaţiile deputaţilor, aţi finalizat activitatea vitală începută de Pat Cox. În ceea ce priveşte procedurile parlamentare, aţi supravegheat reformele solicitate de multă vreme de mulţi dintre noi şi prin iniţiative precum Europarl TV aţi sprijinit metodele moderne de comunicare cu cetăţenii noştri. Acesta este un palmares de care puteţi fi mândru şi o moştenire pe baza căreia succesorii dvs. ar trebui să construiască în continuare.
Sper că veţi scrie despre experienţele şi impresiile dvs. Ele sunt prea interesante pentru a fi lăsate în recile şi puternicele braţe ale uitării. În plus, după cum spunea poetul Emerson, nu există istorie, există doar biografii. Acest Parlament a devenit mai puternic în decursul timpului. Va fi încă şi mai puternic sub Tratatul de la Lisabona, dacă şi când acesta va fi ratificat. Va fi interesant de văzut ce planuri vor avea preşedinţii viitori pentru a extinde rolul pe care l-aţi jucat, reflectând valorile comune şi principiile pe care le preţuim.
Însă astăzi cred că vorbesc în numele multora când afirm că v-aţi câştigat respectul şi afecţiunea noastră. Ca şi în cazul dvs., acesta este ultimul meu discurs în plen în actuala mea funcţie. În calitate de lider al grupului din care fac parte din 2002, ştiu ce înseamnă dorinţa, care apare după o vreme, de a face şi altceva. Cu toate că nu mă voi mai afla din nou în acest scaun, ştiu că sunteţi conştient de faptul că mi-ar plăcea foarte mult să încerc să stau în locul unde vă aflaţi dvs. Dle Preşedinte, vă mulţumesc în numele grupului meu. Le mulţumesc serviciilor care organizează sesiunile, interpreţilor şi întregului personal care au contribuit la buna activitate pe care aţi realizat-o în calitate de Preşedinte al Parlamentului.
(Aplauze)
Cristiana Muscardini
Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor, în timpul acestui mandat, Parlamentul, mai ales sub preşedinţia dvs., şi-a consolidat capacitatea de a avea un impact politic asupra viitorului Uniunii, chiar dacă va trebui să aşteptăm noul tratat pentru a vedea concretizate ambiţiile acelora care au crezut întotdeauna în necesitatea puterii legislative sporite a instituţiei noastre, care este unică în lume deoarece este aleasă de cetăţenii a 27 de ţări.
Evenimente - de multe ori tragice - s-au succedat des şi repede în timpul acestui mandat şi, de multe ori, mai ales în timpul ultimilor doi ani şi jumătate, Parlamentul, prin dvs., dle Preşedinte, a putut exercita un rol crucial în medierea propunerilor. Rolul nostru a devenit unul din ce în ce mai evident din punct de vedere politic, care trebuie să ne ajute să depăşim diferenţele de partid care ne dezbină în propriile noastre ţări, astfel încât să putem atinge ţinte comune în interesul comun al popoarelor noastre şi să putem asigura mai multă dreptate, pace şi siguranţă în lume.
Când a început această legislatură, am văzut în sfârşit alăturându-ni-se naţiuni care au fost private multe decenii de libertate, iar aderarea României şi a Bulgariei în timpul legislaturii parlamentare a consolidat imaginea lumii despre o Europă care este capabilă să creeze unitate respectând diferenţele.
Ne încheiem mandatul în mijlocul unei crize economice care ne-a făcut să realizăm că avem de-a face cu o criză a sistemului, iar noul Parlament trebuie de aceea să fie şi o forţă motrice care va ajuta societatea să redescopere valori prea des neglijate în ziua de astăzi. Acum mai mult ca oricând, democraţia parlamentară din Europa şi de la nivel naţional reprezintă o garanţie a libertăţii.
Dle Preşedinte, vă mulţumesc în numele grupului meu şi în nume personal pentru angajamentul dvs. - ne-aţi reprezentat pe toţi - şi pentru marea contribuţie pe care aţi adus-o la instituirea reputaţiei instituţiei noastre, pentru care solicităm nu doar mai multă transparenţă ca oricând, ci şi atenţia cuvenită referitor la anumite secţiuni ale mass-mediei, care au devenit interesate de Europa doar în scopul de a da naştere unor dezbateri mărunte, superficiale, în loc să contribuie la sporirea sensibilizării comune şi a progresului împărtăşit.
Dle Preşedinte, după 20 de ani petrecuţi în acest Parlament, simt că este de datoria mea să mă alătur dvs., care m-aţi reprezentat excelent în această Cameră, şi să mulţumesc milioanelor de cetăţeni europeni care contribuie prin truda lor zilnică şi prin respectarea principiilor solidarităţii, justiţiei şi a rădăcinilor trecutului nostru la dezvoltarea unei societăţi care respectă mai mult drepturile şi care este mai conştientă de propriile sale îndatoriri.
Monica Frassoni
Dle Preşedinte, doamnelor şi domnilor! Dle Preşedinte, aţi avut imensul privilegiu să prezidaţi cea mai originală instituţie din lume, iar noi, membrii Grupului Verts/ALE, suntem convinşi că aţi făcut acest lucru cu motivaţie şi pasiune şi vă mulţumim pentru acest fapt.
Acum doi ani şi jumătate când am candidat împotriva dvs. la preşedinţia Parlamentului European în numele grupului meu, am pus accentul pe necesitatea unui Preşedinte al Parlamentului care să reprezinte o instituţie liberă de interesele statelor membre şi de presiunile efectuate de grupurile financiare de influenţă, care să conducă o administraţie liberă aleasă pe bază de merit şi nu de loialitate politică şi care să fie capabil să se adreseze unui public din ce în ce mai divizat şi indiferent. Atunci am criticat cu tărie decizia comună luată de dvs. şi de Grupul Socialist din Parlamentul European de a elimina orice încercare de relansare a dezbaterii constituţionale urmând referendumurile din 2005, o greşeală enormă care a facilitat pentru statele membre încercarea de a-şi însuşi din nou procesul reformei europene.
Doi ani şi jumătate mai târziu, noi, membrii Grupului Verts/ALE, v-am evalua activitatea, domnule Preşedinte Pöttering, ca pe una cu urcuşuri şi coborâşuri. V-am aprobat şi sprijinit activitatea din Orientul Mijlociu, mai ales activitatea dvs. în cadrul preşedinţiei Adunării Parlamentare euro-mediteraneene. V-am apreciat orientarea proeuropeană de neclintit, ideea unui Parlament deschis cetăţenilor, grupurilor, asociaţiilor şi celor mai îndrăzneţe iniţiative culturale, precum şi fermitatea dvs. privind statutul asistenţilor.
Am apreciat de asemenea angajamentul dvs. hotărât faţă de drepturile fundamentale, chiar şi în cazuri care nu corespundeau întocmai cu dorinţele majorităţii Parlamentului European, de la Rusia la China, şi v-am apreciat noua motivaţie ecologică, confirmată prin comentariile dvs. de adineauri asupra schimbărilor climatice.
Cu toate acestea, este de asemenea clar, dle Preşedinte, că, sub preşedinţia dvs., Parlamentul şi-a continuat transformarea treptată de la o instituţie care solicită şi luptă pentru democraţie într-o adunare care este prea adesea docilă şi atentă să nu provoace nelinişti în diferite guverne. Parlamentul s-a resemnat să nu facă din această luptă sau din transparenţă domenii privilegiate faţă de care electoratul are vizibilitate - este suficient să ne gândim la eşecul înscenat al comitetului de lucru privind grupurile de influenţă, a cărui activitate s-a încheiat astăzi nerealizând nimic, în ciuda unei rezoluţii foarte explicite aprobate acum un an, sau ne putem gândi la tăcerea privind problema celor două sedii de la Strasbourg şi Bruxelles şi risipa de bani şi CO2, care sunt de neînţeles pentru electoratul nostru.
Domnule Preşedinte, voi încheia. Prin reformele succesive ale normelor, preşedinţia dvs. a supravegheat de asemenea centralizarea graduală a puterii în mâinile câtorva persoane din instituţia noastră, în ceea ce priveşte consolidarea activităţii comisiilor şi rolul individual al deputaţilor şi intensificarea activităţilor de promovare a diversităţii şi a pluralismului.
Dle Preşedinte, poate că va exista o nouă majoritate în noul Parlament, însă suntem siguri de un lucru: îndelungata luptă pentru o democraţie europeană puternică, respectată, pluralistă şi înţelegătoare nu s-a terminat şi, cel puţin din acest punct de vedere, vă vom avea mereu alături.
Francis Wurtz
Dle Preşedinte, preşedinţia dvs. a fost marcată - după cum tocmai aţi subliniat - de evenimente de o importanţă politică majoră, care au reprezentat din mai multe puncte de vedere o provocare pentru Europa şi, în acelaşi timp, şi pentru Parlament.
Unele dintre acestea se regăsesc în cadrul Uniunii, mai ales în ceea ce unii numesc criza instituţională, pe care eu aş descrie-o în schimb ca un simptom suplimentar al crizei de încredere sau al crizei de legitimitate a modelul actual european în rândul a din ce în ce mai mulţi concetăţeni.
Alte provocări au o dimensiune internaţională, precum conflictul din Orientul Mijlociu, pe care l-aţi menţionat. Acesta, departe de a avansa spre o pace dreaptă şi durabilă, se înrăutăţeşte privind cu ochii şi otrăveşte relaţiile internaţionale, când nu ameninţă coeziunea societăţilor noastre.
Alte probleme zguduie întreaga planetă şi putem menţiona aici criza mediului şi, în fond, criza financiară, economică, socială şi politică, care ne impune anumite alegeri la nivel de societate, chiar de civilizaţie.
În acest context excepţional de complex aţi avut sarcina de a conduce Parlamentul European şi de a îl reprezenta în faţa statelor membre şi a lumii. Grupul meu şi cu mine suntem de părere că v-aţi îndeplinit datoria cu cinste.
Bineînţeles, alegerile noastre politice sunt în mod limpede diferite şi uneori divergente. Cu toate acestea, deţinătorul unei funcţii înalte precum cea a dvs. este judecat tocmai prin abilitatea de a gestiona aceste conflicte de idei, necesare şi sănătoase, asigurând în acelaşi timp respectul pentru fiecare.
Acum pot spune că, în calitate de preşedinte al unui grup minoritar care, din punctul de vedere al multora, exprimă idei în afara opiniei majoritare, m-am simţit în largul meu sub preşedinţia dvs. Mai mult, în timp ce diferenţele noastre politice rămân în mod natural aceleaşi, relaţia dintre noi ca persoane s-a îmbogăţit vizibil.
Domnule Preşedinte, ne cunoaştem de 30 de ani. Am început să ne cunoaştem într-adevăr în ultimii 10 ani ai excelentei noastre cooperări din cadrul Conferinţei preşedinţilor. Vă apreciez enorm etica personală, care v-a ajutat să recunoaşteţi - cel puţin aşa cred - că este posibil să fii în acelaşi timp comunist, democrat, european şi umanist. Vă mulţumesc.
(Aplauze)
Preşedintele
Vă mulţumesc, dle Wurtz. Doamnelor şi domnilor, aş dori să adresez în numele tuturor mulţumiri domnului Wurtz, care a fost deputat din 1979 şi care va părăsi acum Parlamentul. Mulţumirile noastre se adresează de asemenea şi altor trei colegi, care se află aici din 1979 şi care vor părăsi acum Parlamentul: Klaus Hänsch, fost Preşedinte, Ingo Friedrich, fost vicepreşedinte şi chestor, şi Karl von Wogau, fost preşedinte al Comisiei pentru afaceri economice şi monetare şi în prezent preşedinte al Subcomisiei pentru securitate şi apărare. Aş dori să-mi extind sincerele mulţumiri în numele tuturor faţă de aceste patru persoane şi faţă de toţi ceilalţi colegi care pleacă pentru enormul lor angajament. Vă mulţumesc foarte mult.
(Aplauze puternice)
Nigel Farage
în numele Grupului IND/DEM. - Domnule Preşedinte, Grupul Independenţă şi Democraţie a încercat în timpul acestei legislaturi să fie de folos, pozitiv şi constructiv.
(Reacţii diferite)
Da, deoarece am reprezentat vocea opoziţiei, iar într-o democraţie opoziţia este esenţială. Este vitală. Din păcate însă, după cum a subliniat şi preşedintele Václav Klaus când a venit aici, nu sunteţi într-adevăr de părere că ar trebui să existe şi un punct de vedere alternativ, iar ca rezultat al acestui fapt preşedinţia dvs. a fost marcată de felul profund dăunător în care i-aţi tratat pe deputaţii care au înfruntat şi care s-au opus Constituţiei/Tratatului de la Lisabona.
Momentul definitoriu pentru mine în această Cameră a fost când francezii au spus "nu”, când olandezii au spus "nu”, apoi irlandezii au spus "nu”, dar acest Parlament şi-a continuat activitatea cu încăpăţânare, ignorând dorinţele popoarelor. Chiar nu înţelegeţi acest lucru, nu-i aşa? "Nu” înseamnă "nu” şi este într-adevăr incredibil cum 499 de deputaţi au votat pentru ignorarea "nu-ului” irlandez şi pentru continuarea procesului legat de adoptarea tratatului. Ce fel de parlament este acesta? Dacă aţi fi crezut în democraţie, nu aţi fi trecut pur şi simplu cu buldozerul peste aceste trei rezultate de referendum.
Mai rău însă, vă temeţi atât de tare de opinia publică - ştiţi că nu mai aveţi prea multe şanse - că aţi recurs la abuzuri. Domnul Watson a spus că mă comport ca un huligan englez de fotbal, când eu pur şi simplu nu am făcut decât să subliniez că comisarul Barrot este un delapidator condamnat. Gary Titley a spus că sunt un reacţionar paranoic, care trăieşte la marginea societăţii. Ei bine, poate că are pe undeva dreptate, nu ştiu; însă Danny Cohn-Bendit, acest mare campion al liberei exprimări, a spus că opozanţii tratatului sunt bolnavi mintal, iar Martin Schulz, liderul socialiştilor, a spus în urma unuia dintre voturile de "nu” că nu trebuie să ne plecăm în faţa populismului şi că voturile de "nu” au deschis uşa fascismului.
Sper ca în următoarele patru săptămâni, în această campanie, electoratul Europei să poată vedea adevărata faţă a acestui proiect. Sunteţi naţionalişti; îi terorizaţi pe alţii; ameninţaţi; sunteţi antidemocratici; nu faceţi decât să vă daţi importanţă!
(Aplauze)
Preşedintele
Faptul că puteţi ţine un astfel de discurs arată că acesta este un Parlament European liber şi democrat!
(Aplauze)
Daniel Hannan
Domnule Preşedinte, unora dintre colegi poate li se va părea greu de crezut acest lucru, însă îmi veţi lipsi. De când vă ştiu, mai întâi ca lider al Creştin-Democraţilor, apoi ca Preşedinte al acestui Parlament, aţi fost un model de demnitate, reţinere şi politeţe. Sunteţi un anglofil şi un eurofil în acelaşi timp şi reprezentaţi tot ce este mai bun din tradiţia integraţionistă. Veţi fi cu siguranţă foarte uşurat să auziţi că nu îmi pot aminti să fi fost vreodată de acord cu dvs.
(Râsete)
Însă, în cariera pe care am ales-o amândoi, ştim că implicarea ideologică este un bun rar, pe care îl apreciem chiar şi când îl descoperim într-un adversar.
Vă amintiţi cum ne-am aflat în conflict asupra interpretării date de dvs. Regulamentului de procedură al acestei Camere. Aceia dintre noi care au dorit referendumuri privind Tratatul Constituţional şi-au prezentat argumentele prin explicaţii paşnice asupra votului. Dreptul nostru de a proceda astfel a fost stabilit în mod lipsit de echivoc prin Regulamentul de procedură. Aţi ales în mod arbitrar să nu aplicaţi aceste reguli - nu aţi încercat să le schimbaţi, ceea ce ar fi necesitat o anumită perioadă de timp, dvs. pur şi simplu le-aţi ignorat. Nu este momentul să discutăm din nou asupra acestei probleme. Dar permiteţi-mi să spun următoarele: Preşedintele Parlamentului trebuie să reprezinte întreaga Cameră, inclusiv pe cei care exprimă puncte de vedere minoritare, iar dacă ne trataţi diferit, deschideţi uşa despotismului. De exemplu, aproape în fiecare lună au loc aici demonstraţii despre una sau alta, iar acestea sunt tolerate, însă când ridicăm pancarte cu un singur cuvânt pe ele: "referendum”, dvs. trimiteţi aprozii să ne înşface bannerele, iar mulţi dintre noi au fost ulterior amendaţi.
Înţeleg de ce cuvântul "referendum” iscă atâta nelinişte în această Cameră: electoratele a trei naţiuni au respins modelul dvs. constituţional. V-au făcut să vă simţiţi vulnerabil, iar din această cauză aţi devenit irascibil şi pentru că nu puteaţi să-i atacaţi direct pe alegători, v-aţi vărsat toată frustrarea asupra noastră, asupra minorităţii eurosceptice vizibile din această Cameră.
Dragi colegi, nu mă aştept să vă schimbaţi părerile despre oportunitatea centralizării puterii la Bruxelles. Însă, din propriul dvs. punct de vedere, v-aş îndemna să fiţi ceva mai imparţial în tratarea acelora dintre noi care reprezintă minoritatea. Dacă aţi putea să vă învingeţi antipatia pe care o aveţi din reflex pentru noi, poate aţi descoperi că aceasta v-ar sprijini propriul profil democratic. Toate organizaţiile au nevoie de critici. Insistenţa dvs. conform căreia UE este un bun absolut şi că orice fel de critică la adresa ei este ori necinstită ori xenofobă nu v-a adus nici un beneficiu, deoarece, fără o analiză minuţioasă critică, instituţiile de la Bruxelles devin exagerate, îngrijindu-se doar de propriile interese, şi corupte.
Dragi prieteni, sper ca în iulie să fim mai mulţi susţinători ai suveranităţii aici. Pentru prima oară în 50 de ani, acest Parlament va avea ceva din natura unei opoziţii oficiale. Succesorul dvs., Hans-Gert, va decide cum să trateze acea opoziţie, însă sper că se va ridica la înălţimea valorii de toleranţă pe care această Cameră pretinde că o îmbrăţişează.
(Aplauze)
Preşedintele
Am luat notă de acest lucru.
Jan Kohout
Preşedinte în exerciţiu al Consiliului. - Domnule Preşedinte, vă sunt recunoscător pentru posibilitatea de a adresa câteva cuvinte în numele preşedinţiei şi în numele Consiliului, ca răspuns la alocuţiunea dvs. şi la intervenţiile venite din partea reprezentanţilor grupurilor politice. Pentru noi este foarte important că aceşti cinci ani ai legislaturii au coincis cu primii cinci ani de statut de membru al Uniunii Europene al Republicii Cehe şi al celorlalte ţări care au aderat la acel moment. Cu atât mai mult cu cât Republica Cehă a avut privilegiul să deţină preşedinţia Consiliului pe ultima sută de metri a acestei legislaturi.
Aş dori în primul rând să vă aduc un omagiu dvs., domnule Preşedinte, pentru modul exemplar în care aţi condus această instituţie în decursul ultimilor doi ani şi jumătate. Respectul de care vă bucuraţi din partea acestui Parlament, un respect care se ridică deasupra diviziunilor politice de partid, reprezintă o mărturie puternică a calităţilor dvs., în special a obiectivităţii şi a integrităţii dvs. Întrucât vă număraţi printre relativ puţinii membri aleşi prima dată în 1979, aţi putut aduce considerabila dvs. experienţă, înţelepciune şi importante cunoştinţe în cadrul acestei funcţii. Vorbind în mod special în numele preşedinţiei, pot spune doar că v-am apreciat foarte mult toate calităţile în cadrul contactelor pe care le-am avut înainte şi în timpul preşedinţiei noastre. În numele Consiliului, doresc să vă urez numai bine pe viitor.
Sper că îmi veţi permite, privind în urmă la ultimii cinci ani, să îi aduc un omagiu şi predecesorului dvs., dlui Borrell, care a manifestat aceleaşi calităţi de imparţialitate şi de spirit de conducere. Amândoi aţi făcut în aşa fel încât această funcţie de Preşedinte să se bucure de respect şi de stimă. Parlamentul şi Uniunea în general au toate motivele să vă fie recunoscătoare amândurora.
În timpul ultimilor cinci ani, acest Parlament s-a folosit în mod eficace de puterile şi prerogativele sale, inclusiv în domeniul important al codeciziei, când Consiliul şi Parlamentul nu se găsesc de aceeaşi parte a mesei, având uneori păreri şi obiective foarte diferite. În ciuda acestor diferenţe, ambele instituţii lucrează împreună la garantarea funcţionării sistemului. Putem să nu fim de acord şi să purtăm dezbateri constructive, însă facem acest lucru în cadrul unor reguli şi proceduri convenite. Cred că ambele instituţii pot fi mândre de angajamentul nostru comun faţă de funcţionarea sistemului, iar ultimii cinci ani au oferit o mulţime de exemple că acesta funcţionează şi funcţionează chiar foarte eficient.
Domnule Preşedinte, stimaţi deputaţi, în mai puţin de trei luni un nou Parlament îşi va începe mandatul. Vor veni mulţi deputaţi noi. Veţi alege un nou Preşedinte, iar un alt stat membru va sta aici în calitate de preşedinţie reprezentând Consiliul. Sunt sigur că, în următorii cinci ani, toţi vor privi cu recunoştinţă şi cu respect moştenirea pe care aţi lăsat-o dvs., domnule Preşedinte, acestei instituţii. Vă mulţumesc pentru atenţia acordată.
Margot Wallström
vicepreşedintă a Comisiei. - (DE) Domnule Preşedinte, sub preşedinţia dvs., relaţiile dintre Parlamentul European şi Comisie s-au dezvoltat foarte bine, pentru a nu spune lin. Este meritul dvs. că, indiferent de existenţa unei campanii electorale, când, după cum este general cunoscut, potenţialul de conflict se află la apogeu, dezbaterile politice normale nu s-au transformat niciodată într-o criză între instituţii.
Dacă îmi permiteţi să fac un comentariu personal, aş dori să vă mulţumesc călduros pentru abordarea constantă prietenoasă şi călduroasă faţă de munca dvs. Nu doar aţi acţionat întotdeauna cu politeţe, ci aţi întreprins şi acţiuni corective când a fost necesar. Şi v-aţi comportat întotdeauna ca un domn. Aş dori de asemenea să subliniez cât de important a fost pentru acest Parlament şi pentru întreaga Uniune Europeană faptul că aţi avut curajul şi voinţa să apăraţi principiile şi privilegiile democratice ale Parlamentului, chiar şi împotriva unor şefi de stat, când a fost cazul.
(Aplauze)
Aş dori de asemenea să vă felicit pentru cei 30 de ani în calitate de deputat ales în Parlamentul European. Personalitatea dvs. şi-a lăsat foarte mult amprenta asupra acestor decenii şi aţi avut o contribuţie semnificativă în modelarea dezvoltării Parlamentului.
Preşedintele Barroso ar fi dorit foarte mult să vină în persoană, însă, după cum ştiţi, participă la reuniunea la nivel înalt UE-Canada de la Praga. În numele preşedintelui Comisiei şi al întregii Comisii, aş dori să vă mulţumesc călduros pentru preşedinţia dvs. de succes. Vă mulţumesc.
(Aplauze)
Preşedintele
Doamnă vicepreşedintă, doamnelor şi domnilor, vă mulţumesc călduros pentru evaluările dvs. în mare măsură favorabile. Le urez tuturor colegilor mei care nu se prezintă pentru a fi realeşi numai bine pe viitor şi sper să ne reîntâlnim. Tuturor colegilor care se prezintă pentru a fi realeşi şi care vor fi realeşi, aş dori să le spun că sper să ne continuăm buna activitate, cu condiţia, bineînţeles, ca şi eu să fiu reales. Ceea ce au afirmat astăzi preşedinţii grupurilor politice m-a încurajat să continui pe drumul către o Europă unită. Mulţumiri tuturor şi sper să ne revedem.
(Aplauze puternice)
Thomas Mann
(DE) Doamnă preşedintă, am o întrebare privind ordinea în acest Parlament. La scurt timp după vot, când şedinţa a fost suspendată doar pentru scurt timp, un deputat în acest Parlament se pare că a reuşit să introducă în instituţie un candidat la alegerile parlamentare şi a făcut câteva fotografii îndrăzneţe cu aceasta, abuzând, astfel, în opinia mea, de instituţia noastră. Nu trebuie să li se ceară socoteală acestor persoane?
Preşedinta
Vă mulţumesc, domnule Mann. Vom cerceta cazul.