Možnosti politík s cieľom dosiahnuť pokrok v oblasti európskeho zmluvného práva pre spotrebiteľov a podniky (stručná prezentácia)
Predsedajúci
Ďalším bodom programu je správa pani Wallisovej v mene Výboru pre právne veci k možnostiam politík s cieľom dosiahnuť pokrok v oblasti európskeho zmluvného práva pre spotrebiteľov a podniky.
Diana Wallis
spravodajkyňa. - Už viac ako desať rokov hovoríme o európskom zmluvnom práve; teraz je čas konať, a ak vnútorný trh niekedy potreboval podporu z hľadiska dodatočných transakcií, teraz je ten správny čas.
Výbor pre právne veci je naklonený voliteľnému nástroju, druhému zmluvnému právu EÚ pre všetkých občanov a podniky. Domnievame sa, že by mohol pomôcť. Hovoríme však, že v ďalšom kroku budú prísne kritériá. Potrebujeme vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa, vyššiu než v mnohých našich členských štátoch. Musí to byť ľahké a užívateľsky prijateľné pre malé a stredné podniky; vykonávanie obchodnej činnosti podľa tejto voliteľnej zmluvy im musí dodávať česť a nesmie dochádzať k porušovaniu vnútroštátneho práva.
Tento proces sa musí zakladať na dôkazoch, musia sa posúdiť jeho vplyvy a musí sa do neho úplne zapojiť Parlament a na tom základe, ako som už povedala, už nie je čas na rozprávanie a musíme sa pohnúť vpred. Niektorí sú nervózni a vravia, že máme jednoducho zrealizovať myšlienku súboru nástrojov. Tým, ktorí si to myslia, by som chcela povedať, aby boli veľmi opatrní, lebo mám podozrenie, že súbor nástrojov bez voliteľného nástroja by mohol v skutočnosti viac zasiahnuť do vnútroštátneho práva než súbor nástrojov s dobrovoľným voliteľným nástrojom, ktorý rešpektuje autonómiu strán a neporušuje vnútroštátne právo.
Na ceste vpred zistíme, čo ponúka preventívna spravodlivosť pre všetkých občanov a malé podniky EÚ; to nám naozaj poskytuje nástroj, ktorý znamená spravodlivosť pre rast. Dosť bolo rečí, teraz poďme vpred.
Raffaele Baldassarre
(IT) V prvom rade by som chcel zablahoželať spravodajkyni pani Wallisovej za jej prácu a obsah jej správy, s ktorým úplne súhlasím.
Domnievam sa, že len voliteľný nástroj, ktorý sa prijme prostredníctvom nariadenia, môže primerane splniť ciele celej reformy európskeho zmluvného práva. Voliteľný nástroj by navyše nemal zosúladiť ani nahradiť vnútroštátne zmluvné práva, ale skôr fungovať popri nich ako alternatívny nástroj, ktorý ponúka zmluvným stranám možnosť slobodnej voľby.
Preto nesúhlasím s návrhmi predloženými tými, ktorí by radšej obmedzili rozsah tohto nástroja tak, aby sa uplatňoval len na zmluvy elektronického obchodu, lebo by to prinieslo umelý a predovšetkým nepotrebný rozdiel medzi transakciami na internete a osobnými transakciami.
Našou úlohou ako zákonodarcov nie je obmedzovať právnu povahu nariadenia na základe špekulácií alebo trhových predpovedí, ale skôr zabezpečiť právnu istotu a položiť základy spoločného právneho jazyka v oblasti obchodu.
Evelyn Regner
(DE) Predstava európskeho zmluvného práva je jednoznačne úžasná. Ale v konečnom dôsledku musí dať európskym občanom niečo pozitívne, inak je myšlienka európskeho zmluvného práva len umením pre umenie. Prečo sa správa začína tými najzraniteľnejšími stranami v tejto veci, teda spotrebiteľmi? Kľúčový prvok správy pani Wallisovej, čiže odporúčanie voliteľného nástroja, je, mierne povedané, neodôvodnenou požiadavkou pre spotrebiteľov. Mätie ich a z praktického hľadiska sa samotní spotrebitelia nikdy nebudú vedieť rozhodnúť, ktorého štátu zmluvné právo napokon využijú, ale rozhodnú to skôr ich náprotivky vo veci, najmä veľké podniky.
Tak či onak, teraz nie je čas hovoriť, že voliteľný nástroj je posledným slovom v tejto veci, ale namiesto toho by sme mali dôkladnejšie preskúmať aj iné možnosti - súbor nástrojov, o ktorom sa hovorilo, a zmluvné modely.
Jaroslav Paška
(SK) Chcel by som poďakovať pani Wallis, je to odvážny krok. Neviem ako bude pokračovať ďalej, ale samozrejme treba sa snažiť o to, aby európski občania, európski obchodníci a európski spotrebitelia mali, povedal by som, rovnaké pravidlá. Aby mohli podľa rovnakých pravidiel nakupovať, obchodovať a viesť teda obchodné činnosti.
Z pohľadu zložitosti mechanizmu európskeho práva, národných legislatív, jeden systém, ktorý by bol voliteľný a ktorý by sa dal uplatniť naprieč celou Európskou úniou, je zaujímavým námetom, je to zrejme ale však sizyfovská robota, pretože narazíme zrejme na rozličné právne systémy, na výhrady právnikov, na jurisdikcie. Obávam sa, že to bude veľmi ťažko zavediteľné, ale však poďme na to, uvidíme.
Zuzana Roithová
(CS) Hoci právne predpisy o dobrovoľnej zmluve môžu zapríčiniť právne problémy s ich uplatňovaním, predstavujú spôsob, ako sa zbaviť rôznych systémov zmluvného práva, ktoré sú jednou z príčin vysokého počtu zlyhania cezhraničných nákupov zo strany spotrebiteľov, pričom tento počet sa odhaduje na 60 %. Podnikatelia, žiaľ, čelia celému radu ďalších problémov. Nielen zmluvné právo nie je úplne zosúladené, ale ani spotrebiteľské právo. Sú tu veľké rozdiely medzi daňovými režimami a účtovnými normami. Platby často podliehajú mimoriadnym bankovým poplatkom a cezhraničnému použitiu digitálneho obsahu často bránia dôvody týkajúce sa poskytovania licencií. Spotrebitelia v 10 členských štátoch navyše nemôžu nájsť domácu ponuku prinajmenšom polovice zo 100 testovaných výrobkov, kým spotrebitelia v 13 členských štátoch našli cezhraničné cenové ponuky, ktoré boli aspoň o 10 % nižšie ako v ich vlastnej krajine. Preto podporujem návrh vydávať právne záväzné štandardizované dobrovoľné zmluvy preložené do všetkých jazykov. Zároveň by som chcela vyzvať Komisiu, aby začala zohrávať aktívnejšiu úlohu pri riešení nevyriešených naliehavých otázok s cieľom skoncovať s fragmentáciou vnútorného trhu.
Viviane Reding
podpredsedníčka Komisie. - Aj ja by som chcela poďakovať spravodajkyni Diane Wallisovej, ako aj Hansovi-Petrovi Mayerovi a Sirpe Pietikäinenovej za vynikajúcu prácu na tejto dokumentácii.
Je celkom jasné, že v dôsledku svetovej hospodárskej krízy treba podporiť vnútorný trh. Potrebujeme vnútorný trh, ak chceme mať rast, tvorbu pracovných miest a inovácie. Aká je súčasná situácia? Len jeden zo štyroch podnikov obchoduje cezhranične a podniky, ktoré takto obchodujú, sa vo svojich operáciách obmedzujú len na niekoľko členských štátov. To znamená, že prichádzajú o možnosť využívať vnútorný trh.
Aké sú dôsledky pre spotrebiteľov? Ani tí nevyužívajú výhody vnútorného trhu. Veľa cezhraničných objednávok - až 61 % objednávok na on-line trhu - sa nevybaví z tohto dôvodu. To znamená, že máme vnútorný trh, ktorý nefunguje pre podniky ani spotrebiteľov. Preto Komisia začala konzultáciu o možnostiach politík v oblasti zmluvného práva a Parlament dnes v reakcii na ňu predkladá svoje stanovisko.
Vidíme, že zlyhania vnútorného trhu čiastočne zapríčinili rozdiely vo vnútroštátnom zmluvnom práve. Zhodujeme sa na tom, že sú aj iné príčiny tohto zlyhania, ale naše najnovšie prieskumy Eurobarometer nasvedčujú tomu, že prekážky týkajúce sa zmluvného práva sú na prvom mieste spomedzi jedenástich prekážok, ktoré bránia transakciám medzi podnikmi a spotrebiteľmi. Preto sa musíme zbaviť týchto prekážok, jednej za druhou, a začíname teraz zmluvným právom.
Mimochodom, Parlament o tomto diskutuje už desať rokov, ale odborníci zvonku o tom diskutujú už 30 rokov. Takže, všetka práca, ktorá bola urobená s cieľom analyzovať a predložiť návrhy, je už hotová. Nikdy sme to nevyužili. Preto súhlasím so spravodajkyňou, že je čas konať a zistiť, čo pozitívne môžeme urobiť.
Zohľadnila som posúdenie správy o možnostiach politík uvedené v zelenej knihe a podporu inovačného riešenia voliteľného nástroja, čo neznamená zosúladenie, ale znamená to dať možnosť voľby spotrebiteľom a podnikom v tom, že môžu mať systém vzťahujúci sa na celú Európu. Vidím aj podporu nástroja uplatniteľného na transakcie medzi podnikmi a spotrebiteľmi aj transakcie medzi podnikmi, ktorá sa prikláňa k hmotnej podstate vzťahujúcej sa na kúpne zmluvy, zmluvy o poskytovaní digitálneho obsahu a niektoré zmluvy o poskytovaní služieb. Pozorne som si vypočula, čo hovorí Parlament, konkrétne to, že akýkoľvek budúci nástroj, nech už bude vyzerať akokoľvek, by mal poskytnúť spotrebiteľom vysokú úroveň ochrany, aby sme im nevzali ochranu, ktorú by inak využívali podľa vnútroštátneho práva. Toto je conditio sine qua non. Ak to nebudeme mať, budeme neúspešní vo všetkých našich činnostiach.
Aká je naša situácia teraz? Komisia zverejnila 3. mája 2011 výsledky štúdie realizovateľnosti, ktorú pripravila odborná skupina pre európske zmluvné právo, a vyzvali sme všetky zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky. Komisia analyzuje výsledky verejnej konzultácie a potom pripraví podrobné posúdenie vplyvov s cieľom zistiť, aký by mal byť ďalší krok, ktorý v časoch krízy podporí vnútorný trh a tvorbu rastu a pracovných miest na vnútornom trhu rozširovaním trhov väčšinou pre malé a stredné podniky a poskytne možnosti lepšej voľby a lepších obchodov pre spotrebiteľov.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční v stredu 8. júna o 12.00 hod.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Cristian Silviu Buşoi
Hoci máme vnútorný trh, podniky a spotrebitelia nečerpajú dostatočné výhody z príležitostí, ktoré im ponúka, keďže podiel cezhraničných transakcií je stále dosť nízky. Vnútorný trh možno oživiť podporením cezhraničných transakcií a domnievam sa, že táto správa nám pomôže dosiahnuť tento cieľ.
Musíme, samozrejme, rešpektovať rozdiely medzi právnymi systémami členských štátov a zásadou subsidiarity, preto nepovažujem úplné zosúladenie za najvhodnejšiu možnosť. Na druhej strane si myslím, že voliteľné uplatňovanie spoločných pravidiel na cezhraničné zmluvy je schodnou alternatívou. Okrem toho sa domnievam, že ak by členský štát chcel rozšíriť rozsah uplatňovania európskeho práva aj na domáce transakcie, mal by mať možnosť to urobiť. Je úplná pravda, že toto nie je riešenie každého problému. Okrem rozdielov v zmluvnom práve sú aj iné prekážky, ktoré bránia cezhraničným transakciám, a tie sa vzťahujú na oblasti ako dane, duševné vlastníctvo alebo dostupnosť elektronických platobných spôsobov. Myslím si však, že tento voliteľný nástroj si zaslúži vyskúšať, keďže môže odstrániť časť administratívnej záťaže, ktorá v súčasnosti bráni malým a stredným podnikom rozšíriť ich obchodnú činnosť aj do ďalších členských štátov okrem ich vlastného.


Timpul afectat întrebărilor (întrebări adresate Consiliului)
Preşedinta
Următorul punct este timpul alocat întrebărilor (B7-0236/2009).
Următoarele întrebări sunt adresate Consiliului.

Subiect: Minoritățile etnice în Serbia
Cum apreciază Consiliul situația minorităților etnice din Serbia, în special cea a etnicilor albanezi din Valea Presevo, unde s-a recurs din nou la atacuri împotriva populației civile?
Cecilia Malmström
Vă mulţumesc pentru întrebare, dle Posselt. La reuniunea Consiliului Afaceri Generale din 7 şi 8 decembrie anul curent, am adoptat concluzii privitoare la extindere şi la procesul de stabilizare şi asociere. În aceste concluzii, Consiliul a salutat angajamentul Serbiei în vederea integrării europene şi eforturile acesteia de a implementa reforme cheie aliniate standardelor europene. Consiliul a subliniat de asemenea faptul că agenda reformelor trebuie continuată.
Am reţinut comunicarea Comisiei din data de 14 octombrie, prin care se declara că în Serbia există deja cadrul general juridic şi instituţional pentru respectarea drepturilor omului, cât şi faptul că s-au făcut progrese în respectarea legislaţiei internaţionale din domeniul drepturilor omului. Noul ministru pentru drepturile omului şi ale minorităţilor din Serbia joacă un rol important în acest demers. Totuşi, mai este încă nevoie de eforturi suplimentare pentru îmbunătăţirea înţelegerii standardelor internaţionale. Consiliul a înregistrat de asemenea faptul că Serbia a ratificat toate instrumentele importante privitoare la drepturile omului.
Cu privire la situaţia specifică din partea de sud a Serbiei, la care s-a referit onoratul deputat, s-au petrecut într-adevăr unele incidente foarte violente în luna iulie, care au inclus un atac asupra jandarmeriei locale. S-au efectuat câteva arestări, după care nu au mai urmat incidente. Atmosfera din cadrul Centrului de coordonare pentru sudul Serbiei s-a ameliorat din acel moment. Este încă fragilă, însă principalele partide politice ale etnicilor albanezi din regiune sunt implicate în aceste eforturi. Există de asemenea evoluţii pozitive cu privire la problema sensibilă a educaţiei. În această privinţă, aş dori să menţionez în mod special deschiderea unui departament universitar în Medveđa, în cadrul căruia se va preda în limbile sârbă şi albaneză.
În viitorul apropiat urmează a se crea un consiliu minoritar naţional pentru populaţia albaneză a Serbiei. Aceasta le va conferi oamenilor mai multă influenţă asupra educaţiei, culturii şi altor aspecte. Dezvoltarea economică şi socială slabă din regiune reprezintă un obstacol pentru minorităţile etnice din sudul Serbiei. Comunitatea internaţională şi OSCE în special continuă să monitorizeze situaţia din sudul Serbiei şi joacă un rol activ în promovarea păcii şi stabilităţii în regiune, în strânsă cooperare cu guvernul sârb şi cu liderii locali.
Bernd Posselt
(DE) Dnă Malmström, vă mulţumesc pentru răspunsul dvs. excelent. Discutăm, desigur, despre trei regiuni: două regiuni de graniţă - Voievodina şi regiunea Preševo, din sudul Serbiei, cu alte cuvinte o zonă cu frontieră triplă. Aş dori de asemenea să vă solicit, în perspectiva viitorului dvs. rol de comisar european, să vă asiguraţi că aceste ţări se vor dezvolta şi mai departe în cadrul programului de sprijin transfrontalier. Zona interioară a Serbiei, mai precis regiunea Sandžak, este complet izolată. Această zonă trebuie să beneficieze şi ea de susţinere, pentru îmbunătăţirea condiţiilor sale economice în vederea soluţionării problemelor legate de minorităţi. Totuşi, există multă violenţă, în sudul Serbiei în special. Aş dori să-i solicit Consiliului să se preocupe în continuare de această situaţie explozivă.
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Dle Posselt, puteţi fi sigur că vom continua să supraveghem îndeaproape situaţia şi că acest lucru face parte din eforturile constante ale Comisiei. Vor face aceasta, fără nicio îndoială. Suntem conştienţi de posibilitatea îmbunătăţirilor şi situaţia este în acest moment fragilă. Însă există îmbunătăţiri, iar aceste acorduri instituţionale la care mă refer şi care au fost realizate reprezintă un pas important în direcţia potrivită. Putem doar să sperăm că, cu sprijinul nostru şi al OSCE, această dezvoltare va continua în direcţia stabilită.
Franz Obermayr
(DE) Din întâmplare, violenţa - şi îi spun acest lucru antevorbitorului dvs. - nu se produce doar în Serbia, din nefericire, ci şi în Kosovo. Pe de o parte, există minoritatea albaneză din Serbia şi, pe de altă parte, există minoritatea sârbă din Kosovo.
Întrebarea mea este următoarea: cu privire la facilitatea acordării vizelor pentru Serbia, cum se va asigura UE că nu vor exista zone gri şi nici abuzuri de sistem? Procedura acordării de facilităţi unui grup de populaţie din Kosovo nu contrazice controversata recunoaştere a regiunii Kosovo ca stat suveran?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Nu sunt foarte sigură care era întrebarea. Când vorbim despre Kosovo, există eforturi suplimentare, independente de faptul că nu toate statele membre au recunoscut statul Kosovo. Există eforturi conduse de către Comisie pentru a vedea cum putem uşura situaţia regiunii Kosovo, iar acest lucru va dura ceva timp. Mai există încă dificultăţi în această privinţă. Ele depind de asemenea şi de facilitarea acordării vizelor în viitor, însă în acest moment nu s-au întrunit toate condiţiile.
Preşedinta
Este clar faptul că s-a abătut puţin de la subiect, însă a fost totuşi în legătură strânsă cu acesta.

Subiect: Ratele șomajului
Ce măsuri a adoptat Consiliul pentru a aborda ratele din ce în ce mai ridicate ale șomajului pe teritoriul UE-27, în afară de recalificarea lucrătorilor și îmbunătățirea competențelor acestora?
Cecilia Malmström
Vă mulţumesc pentru întrebare, dnă Harkin. Criza actuală are un impact foarte important asupra a milioane de oameni. Drept rezultat, contracararea consecinţelor crizei economice este una dintre provocările majore cu care se confruntă UE. Luându-se în considerare populaţia noastră în proces de îmbătrânire, statele membre UE trebuie să scadă nivelurile actuale ale şomajului şi trebuie să se asigure că aceste niveluri ridicate nu devin permanente.
Politica de ocupare a forţei de muncă este în primul rând responsabilitatea statelor membre. Totuşi, cu câţiva ani în urmă, Consiliul pentru ocuparea forţei de muncă, politică socială, sănătate şi protecţia consumatorilor a adoptat câteva orientări. Am subliniat faptul că, de vreme ce situaţia de pe piaţa muncii variază atât de mult între diferitele state membre, măsurile luate trebuie de asemenea să fie diferite. Avem un raport anual comun privitor la ocuparea forţei de muncă, în care Consiliul şi Comisia monitorizează situaţia din diferitele state membre. În timpul crizei actuale, Consiliul European a acordat o atenţie deosebită acestei probleme a şomajului. În decembrie 2008, s-a aprobat un Plan de redresare economică pentru Europa, care a oferit un cadru uniform pentru măsurile ce urmau a fi luate. Ca parte a acestui Plan, în iulie 2009, Consiliul şi Parlamentul European au adoptat un regulament care modifică Regulamentul privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare. Această modificare permite ca resursele din cadrul fondului să fie utilizate pentru combaterea crizei.
Pot fi implementate diferite măsuri, în funcţie de situaţia statului respectiv: modificarea temporară a programului de lucru, scăderea contribuţiilor la asigurările sociale, reducerea poverii administrative care grevează întreprinderile, îmbunătăţirea proceselor utilizate de către autorităţile de pe piaţa muncii, luarea unor măsuri care să ajute tinerii şomeri şi facilitarea mobilităţii. Aceste lucruri au fost subliniate de raportul Preşedinţiei emis în urma reuniunii la nivel înalt pe probleme de ocupare a forţei de muncă.
În concluziile sale la reuniunea la nivel înalt din iunie, Consiliul a specificat mai multe măsuri care ar trebui să ajute statele membre - şi actorii de pe piaţa muncii, dacă este necesar - să se confrunte cu efectele crizei globale prin aplicarea principiilor flexicurităţii. Acest lucru poate semnifica oferirea către întreprinderi a unor alternative la concedieri, creând posibilitatea adoptării unor forme flexibile de lucru şi modificarea temporară a programului de lucru, îmbunătăţirea condiţiilor pentru ca antreprenorii să poată oferi o piaţă a muncii sigură şi flexibilă şi disponibilitatea sistemelor de beneficii, care să furnizeze stimulente profesionale, niveluri adecvate ale contribuţiilor la asigurările sociale, măsuri de reintegrare profesională extinse şi îmbunătăţite, susţinerea veniturilor şi libera circulaţie.
În timpul dezbaterii din noiembrie, miniştrii au adoptat perspectiva generală conform căreia trebuie menţinută o politică activă de ocupare a forţei de muncă, ce include măsuri pe termen scurt. Aceste măsuri cuprind angajarea pe termen scurt, posibilităţi de angajare sporite şi pregătirea profesională îndreptată către integrarea oamenilor pe piaţa muncii. La aceeaşi reuniune a Consiliului, miniştrii au căzut de acord asupra faptului că ocuparea forţei de muncă este un factor important pentru evitarea excluziunii. Legătura dintre egalitate, creştere economică şi ocuparea forţei de muncă este foarte importantă şi, prin urmare, statele membre au fost îndemnate să extindă asistenţa pentru îngrijirea copiilor şi să reducă diferenţele de salarizare şi alte diferenţieri bazate pe criterii de sex.
În special, aceste măsuri trebuie să fie dirijate către segmentele cele mai afectate de criză: persoanele în vârstă, tinerii, persoanele cu dizabilităţi şi lucrătorii care nu au un contract de muncă permanent. Unul din principalele scopuri ale cadrului de cooperare europeană destinat tinerilor, din perioada 2010-2018, adoptat de către Consiliu în data de 27 noiembrie 2009, este crearea mai multor oportunităţi şi a unor oportunităţi egale pentru tineri în sfera educaţiei, a pregătirii profesionale şi a ocupării forţei de muncă.
Marian Harkin
Vă mulţumesc pentru răspuns. Trebuie să mărturisesc că sunt încântată să vă văd, dnă ministru, şi sper să vă văd mai mult şi anul viitor; vă veţi obişnui să tot răspundeţi întrebărilor noastre.
Există două lucruri care cred că sunt importante, dar pe care nu le-aţi abordat în răspunsul dvs., anume: în primul rând, încurajarea antreprenoriatului şi, în al doilea rând, mai multe cheltuieli pentru cercetare şi dezvoltare. Însă întrebarea reală pe care doresc să v-o adresez priveşte faptul că, până în acest moment, ne-am bazat pe metoda deschisă de coordonare, care a fost un instrument foarte slab şi nu a funcţionat bine în încercarea de a atinge obiectivele Agendei de la Lisabona. Aveţi vreo sugestie cu privire la întărirea acestui mecanism?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Este într-adevăr o întrebare foarte importantă şi, după cum ştiţi, Consiliul a primit deja propunerea Comisiei şi a început să discute viitorul Strategiei de la Lisabona sau Europa 2020. Acest lucru va fi decis de către Preşedinţia spaniolă primăvara viitoare.
Una dintre probleme este cum vom reuşi, pe termen lung, să ieşim din situaţia actuală. Cum putem crea o Europă mai competitivă, cu mai mulţi antreprenori, evitând excluziunea socială şi şomajul? Cum investim în cercetare şi dezvoltare pentru ca Europa să fie un partener global puternic în domeniul economic? Toate aceste lucruri este posibil să fie incluse în noua strategie.
Un aspect foarte important al strategiei este metoda de conducere. Cred că metoda deschisă de coordonare are unele avantaje, însă trebuie îmbunătăţită. Trebuie să implicăm mai multe autorităţi locale şi regionale, deoarece acestea sunt cele care realizează implementarea propriu-zisă. Trebuie să avem proprietate naţională asupra procesului şi trebuie să luăm în considerare conducerea. Acest lucru este explicat de asemenea în documentul Comisiei, care este în curs de consultare între statele membre. Cred că vor apărea propuneri foarte bune pe marginea acestei teme, deoarece este într-adevăr unul din punctele slabe ale strategiei.
Andreas Mölzer
(DE) După cum ştim, aşa-numitul instrument de microfinanţare planificat de către UE nu va fi finanţat din surse noi, ci din programul PROGRESS. În această privinţă, care este planul pentru a preveni o situaţie în care noul instrument afectează negativ ocuparea forţei de muncă şi programul de solidaritate socială, care a fost adoptat înaintea sa?
Paul Rübig
(DE) Întrebarea mea este următoarea: nu ar fi mai rezonabil să prevenim şomajul, mai întâi de toate? Vă gândiţi la unele funcţii publice care le-ar putea fi încredinţate şomerilor? Şi, în special, cum am putea stimula întreprinderile mici şi mijlocii astfel încât să se înfiinţeze şi altele noi? Există oportunităţi de aplicare a unor metode transfrontaliere şi a unor bune practici pentru crearea mai multor societăţi noi?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - După cum am spus, responsabilitatea principală pentru crearea locurilor de muncă le revine statelor membre. Însă sunt multe lucruri de făcut - după cum am menţionat în observaţiile mele de început adresate d-nei Harkin - şi Consiliul a emis multe recomandări privind modul în care puteţi îmbunătăţi flexibilitatea, folosind diferite sisteme de sprijin şi activând oamenii pentru a evita mecanismul de excluziune. Este foarte important să continuăm aceste reuniuni la nivel înalt cu partenerii sociali şi cu statele membre, pentru a face schimb de bune practici. Acestea variază de la un stat la altul, însă trebuie să ne dăm exemple unii altora şi trebuie să monitorizăm cele mai bune metode care ar putea fi folosite în continuare. Aşadar, este o combinaţie a recomandărilor Consiliului şi a nevoii de asumare a responsabilităţilor şi de ajustare a abordării din partea statelor membre, în funcţie de circumstanţele din respectivele ţări.
Cu privire la întrebarea dvs., domnule, nu sunt sigură că am înţeles-o. Poate a fost o problemă de traducere. Nu m-am referit la nicio micro-autoritate. M-am referit la Fondul de ajustare la globalizare pe care l-am făcut în acest moment, cu ajutorul Parlamentului European, mai flexibil pentru a obţine sprijin pentru statele membre şi pentru societăţile care au dificultăţi, pentru a-i ajuta pe şomeri sau pe cei concediaţi.
Subiect: Negocierile privind participarea Turciei la operațiunile comune din cadrul Frontex
La 21 octombrie 2009, în cadrul ședinței în plen a Parlamentului European, dna Malmström, Președinta în exercițiu a Consiliului, a indicat că o serie de negocieri sunt în curs cu privire la un posibil acord care va acoperi, de asemenea, schimbul de informații și posibilitatea oferită autorităților turce de a participa la operațiunile comune Frontex. Având în vedere articolul 8e alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 863/2007 de stabilire a unui mecanism de creare a echipelor de intervenție rapidă la frontieră și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2007/2004, articol care prevede că "orice modificări sau adaptări aduse planului operativ necesită acordul directorului executiv și al statului membru solicitant” ar putea răspunde Consiliul la următoarele întrebări:
Care este stadiul negocierilor referitoare la participarea Turciei la operațiunile comune din cadrul Frontex? De ce condiții prealabile este legată participarea Turciei? În calitatea sa de stat membru găzduind misiunea Frontex, este Grecia la curent cu aceste negocieri?
Cecilia Malmström
Un element important al strategiei UE pentru o mai bună administrare a migraţiei este stabilirea unor parteneriate cu statele terţe pe probleme de control frontalier. Aceasta este o componentă centrală a conceptului de gestionare integrată a frontierelor, adoptat de către Consiliu în decembrie 2006. Aş dori de asemenea să menţionez faptul că cooperarea operaţională cu statele terţe este un element important al activităţii depuse de Frontex.
În conformitate cu prevederile Regulamentului Frontex, Frontex poate facilita cooperarea operaţională dintre statele membre şi statele terţe, în cadrul politicii Uniunii Europene privitoare la relaţiile externe şi poate coopera cu statele terţe în contextul cooperării bilaterale. S-au încheiat deja mai multe astfel de acorduri, iar altele sunt în discuţie la momentul de faţă.
Mandatul pentru negocieri este acordat de Consiliul de administraţie, în care sunt reprezentate toate statele membre. Discuţiile derulate între Frontex şi autorităţile competente din Turcia cu privire la cooperarea operaţională au înregistrat acum progrese importante.
De vreme ce negocierile sunt încă în desfăşurare, Consiliului îi este dificil să comenteze mai în detaliu asupra conţinutului şi cursului discuţiilor.
Nikolaos Chountis
(GR) Dnă preşedintă, dnă ministru, înţeleg din răspunsurile dvs. de astăzi că există trei puncte: în primul rând, negocierile dintre Frontex şi Turcia sunt într-un stadiu avansat; în al doilea rând, toate statele membre ale Uniunii Europene, inclusiv Grecia, sunt - îmi închipui - la curent cu negocierile; şi, în ultimul rând, în conformitate cu concluziile recentei întâlniri a miniştrilor de externe, acordul de readmitere este legat de controlul frontalier.
Cu alte cuvinte, în vederea cooperării, în vederea acordului de readmitere cu Uniunea Europeană, Turcia solicită operaţiuni comune de control al frontierei externe? Dacă răspunsul este afirmativ, cum rezolvăm problema protecţiei drepturilor omului şi a demnităţii imigranţilor, precum şi problema extrem de sensibilă nu atât a controlului frontalier, cât a definirii frontierelor.
Cu alte cuvinte, Turcia acceptă frontierele externe ale Uniunii Europene? Acceptă faptul că Frontex acţionează asupra frontierelor externe ale Uniunii Europene?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Aceasta este, desigur, o chestiune foarte vastă. Negocierile cu Turcia de-abia au demarat. Reprezentantul Comisiei, comisarul Barrot, precum şi dna Billström, ministrul suedez al migraţiei şi politicii de azil, au fost în Turcia în urmă cu câteva săptămâni, pentru a demara aceste discuţii. Primele discuţii au fost fructuoase, însă nu au ajuns la final şi aşadar este foarte dificil să vă ofer vreo noutate. Toate statele membre, inclusiv Grecia, sunt ţinute la curent cu privire la discuţii.
În general, respectarea drepturilor fundamentale şi a valorilor europene sunt menţionate întotdeauna în această privinţă, astfel încât nu există nicio excepţie pentru Turcia în această chestiune. Însă, aşa cum i-am spus onoratului deputat, discuţiile de-abia au început; ele înregistrează progrese favorabile, însă nu au fost încă finalizate. Au fost desfăşurate în mod deschis, astfel încât toate statele membre să fie implicate, prin consiliul Frontex, în care şi Grecia este reprezentată.
Georgios Papanikolaou
(EL) Dnă preşedintă, dnă ministru, din ceea ce am înţeles, acordul la care am ajuns cu Turcia în scopul de a încheia, în cele din urmă, un acord de readmitere pe probleme de imigraţie, va include şi aspecte privitoare la cooperarea cu Frontex.
Cel de-al doilea lucru pe care doresc să-l afirm este că am observat de curând în Grecia că avioanele Frontex sunt hărţuite de autorităţile turce. Răspunsurile Comisiei nu spun nimic nou despre comunicările care au loc şi dacă acest lucru constituie, în ultimă instanţă, o hărţuire.
Aveţi vreun comentariu pe marginea acestei probleme?
Andreas Mölzer
(DE) Pentru a ţine sub control situaţia, este rezonabil să cooperăm la nivel internaţional dacă - şi spun acest lucru foarte clar - această cooperare nu trebuie să fie cumpărată cu asistenţă financiară din partea UE. Cu ce alte state negociem în acest moment sau plănuim să negociem şi i s-au oferit statului turc motivaţii de natură financiară pentru a participa la această operaţiune Frontex?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Navele maritime au fost în numeroase rânduri subiectul unor întrebări din cadrul timpului afectat întrebărilor. Consiliul a informat autorităţile turce şi guvernul turc, precum şi pe reprezentanţii acestuia, asupra faptului că o bună cooperare în regiune este o cerinţă preliminară pentru discuţii ulterioare pe această temă. Le-a solicitat de asemenea autorităţilor turce să se abţină de la diferite acţiuni de provocare. A fost foarte clar şi puteţi găsi aceste răspunsuri, unele dintre ele fiind oferite de mine de curând.
Discuţiile sunt în curs. Au fost mandatate. După cum am afirmat anterior, nu vă pot spune exact în ce stadiu se află acestea, deoarece sunt încă în desfăşurare, însă ele urmează procedura obişnuită şi, ca să răspund întrebării dvs., purtăm de asemenea discuţii cu Senegal şi Capul Verde. Am început discuţii şi cu Maroc, Egipt şi Mauritania, însă fără prea mari progrese.
Aceasta este procedura obişnuită. Care este aplicată. Consiliul Frontex a fost împuternicit să demareze aceste negocieri. Unele au înregistrat mai multe succese decât altele. De exemplu, avem o cooperare cu Rusia, Moldova, Ucraina, Georgia etc., însă s-au înregistrat mai puţine progrese în alte zone.
Subiect: Negocierile de la Copenhaga privind clima
Poate Consiliul să furnizeze cele mai recente informații despre negocierile de la Copenhaga care se apropie de final? În cazul în care nu se încheie un acord cu caracter obligatoriu din punct de vedere juridic la Copenhaga, poate Consiliul să specifice pentru când se preconizează un document cu caracter obligatoriu din punct de vedere juridic care să succeadă acordului de la Kyoto?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - În Copenhaga se înregistrează evoluţii chiar în acest moment, însă voi încerca să vă ofer cele mai recente informaţii.
Există două aspecte majore, după cum bine ştiţi: reducerea şi finanţarea. După cum a spus primul ministru în această dimineaţă, încă mai avem încredere că putem obţine rezultate favorabile în Copenhaga, care ne vor permite să menţinem creşterea temperaturii globale sub 2 oC peste nivelul pre-industrial.
UE joacă un rol cheie - un rol conector - într-un proces care are ca scop final ajungerea la un acord obligatoriu din punct de vedere juridic: sperăm că se va ajunge acum la un acord obligatoriu, care va institui un program clar prin care se va putea obţine un acord obligatoriu din punct de vedere juridic pentru perioada care va începe la 1 ianuarie 2013.
Însă, ajungerea la un acord necesită convergenţă în privinţa următoarelor elemente esenţiale.
În primul rând, angajamente ambiţioase şi sincere de reducere a emisiilor, asumate de către ţările dezvoltate până în anul 2020. Unele state, cum ar fi Japonia şi Norvegia, şi-au ridicat nivelul angajamentelor, însă este clar că ceea ce avem în acest moment pe masa de discuţii nu este de ajuns pentru a atinge ţinta de 2 °C.
În acest context, UE îşi va reitera cererile adresate celorlalte state dezvoltate, de a adopta o agendă ambiţioasă şi de a continua să caute acţiuni de reducere măsurabile, care pot face obiectul rapoartelor şi verificărilor, pentru statele în curs de dezvoltare.
Statele în curs de dezvoltare mai mari s-au angajat să-şi limiteze creşterea emisiilor - China, India, Indonezia, Brazilia, Africa de Sud şi Coreea de Sud - iar acest lucru reprezintă contribuţii semnificative.
Totuşi, Consiliul consideră că există un potenţial mai mare de acţiune viitoare pentru aceste state, mai ales pentru China şi India. Este de asemenea clar că sunt necesare mai multe eforturi dacă vrem să ne menţinem în limita de încălzire de 2 °C.
Prin urmare, UE le va solicita să-şi sporească şi mai mult eforturile în contextul unui acord ambiţios.
Avem de asemenea nevoie de un cadru pentru adaptarea la schimbările climatice, precum şi pentru transferul de tehnologie şi consolidarea capacităţilor. Avem nevoie de finanţare în cadrul unui sistem de conducere drept şi echitabil în vederea reducerii, adaptării, consolidării capacităţii şi transferului de tehnologie către statele în curs de dezvoltare.
În acest context, ultimul Consiliu European privind cifra pentru finanţarea rapidă pe primii trei ani dă un impuls important negocierilor în curs; aceasta îmbunătăţeşte şi credibilitatea Uniunii Europene.
Şefii de state şi de guverne se apropie acum de Copenhaga. Sperăm că vor oferi imboldul politic necesar pentru problemele cruciale ale reducerii şi finanţării. Aşadar, putem spera că se va ajunge la o înţelegere ambiţioasă.
UE a propus ca negocierile pentru un tratat obligatoriu din punct de vedere juridic, pentru perioada care va începe la 1 ianuarie 2003, să fie finalizate cât de curând posibil după conferinţa de la Copenhaga.
Este prea devreme să spunem acum când se va realiza acest lucru, însă ar trebui să avem ca obiectiv ajungerea la un acord în cele şase luni care vor urma după încheierea conferinţei.
Seán Kelly
Aş dori să vă mulţumesc, dnă Malmström, pentru răspunsul dvs. concis, precis şi logic, nu numai la întrebarea mea, ci şi la toate întrebările, de când am venit aici în cadrul acestui Parlament, în luna iunie a anului trecut. Aţi fost un adevărat star.
Sunt de asemenea mândru să afirm că sunt parte a unei Uniuni Europene care conduce dezbaterea pe tema schimbării climatice şi îi influenţează şi pe alţii să facă acelaşi lucru. Cred că cel mai bun exemplu în această privinţă este sosirea astăzi la Copenhaga a preşedintelui Statelor Unite şi a primului-ministru al Chinei, lucru care ar fi părut de neconceput în urmă cu câţiva ani.
Totuşi, în absenţa unui acord obligatoriu, cum ar putea avansa modul nostru de operare?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Consider, de vreme ce negocierile politice vor începe mâine cu prim-miniştri şi preşedinţi din toată lumea, că nu trebuie să vorbim încă de un plan "B”. Cred că dumnealor pot aduce contribuţia, puterea şi dinamica necesare ajungerii la un angajament politic ambiţios.
Dacă nu va fi posibil să se atingă acest obiectiv, ei bine, atunci va trebui să continuăm discuţiile. În niciun caz nu vom renunţa. Lumea aşteaptă rezultate de la noi. Aceasta este cea mai importantă chestiune a generaţiei noastre; nu putem eşua. Dacă nu ajungem la o înţelegere mâine sau poimâine, vom continua să discutăm până ce ajungem la o astfel de înţelegere.
Subiect: Finanțarea acordată țărilor în curs de dezvoltare pentru combaterea schimbărilor climatice
În cadrul apropiatelor dezbateri de la Copenhaga privind schimbările climatice urmează să se definească pozițiile globale față de schimbările climatice pe termen scurt și mediu. Este esențial să se ajungă la un acord, iar țările bogate să pună la dispoziție banii pentru compensarea efectelor schimbărilor climatice în țările în curs de dezvoltare. În termeni rezonabili, nu putem avea pretenția ca țările în curs de dezvoltare să plătească pentru efectele unei probleme cauzate de lumea occidentală.
În cadrul acordului încheiat în octombrie cu ocazia summitului Consiliului European s-a estimat că țările în curs de dezvoltare ar avea nevoie de 100 de miliarde de euro pentru a se adapta la schimbările climatice, dar țările în curs de dezvoltare afirmă că aceste costuri ar fi de trei până la patru ori mai mari.
Cum intenționează Consiliul să ajungă la un compromis, date fiind diferențele foarte mari dintre aceste cifre?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - După cum a subliniat pe bună dreptate onoratul deputat, finanţarea climatică pentru ţările în curs de dezvoltare este un element esenţial al negocierilor de la Copenhaga şi va fi un factor-cheie pentru ajungerea la un acord.
Pentru început, aş dori să subliniez din nou faptul că la Consiliul European din octombrie am evidenţiat importanţa unei finanţări cu demarare imediată pentru iniţierea unor acţiuni în cel mai scurt timp şi pentru a ne pregăti pentru o acţiune colectivă şi eficientă pe termen mediu şi lung, cu accent special pe aceste state dezvoltate. La Consiliul din decembrie care a avut loc cu câteva zile în urmă, UE şi statele membre şi-au exprimat disponibilitatea de a aloca 2,4 miliarde de euro pe an, între 2010 şi 2012, pentru a ajuta statele în curs de dezvoltare în lupta lor împotriva schimbărilor climatice. Prin acest angajament cred că am trimis un mesaj foarte puternic negociatorilor din cadrul conferinţei aflate în desfăşurare şi cred că ne-am întărit credibilitatea.
Consiliul European a recunoscut de asemenea nevoia unei creşteri semnificative a fluxurilor financiare publice şi private până în anul 2020. Arhitectura financiară din momentul de faţă trebuie revizuită şi, acolo unde este necesar, trebuie reformată pentru a ne asigura că are capacitatea de a face faţă provocărilor. După cum aţi subliniat în întrebarea dvs., Consiliul European din octombrie a susţinut estimarea făcută de Comisie, conform căreia costul incremental total, net, al adaptării şi reducerii în statele în curs de dezvoltare, s-ar putea ridica la circa 100 de miliarde de euro pe an până în 2020 şi se va realiza printr-o combinaţie între eforturile proprii ale fiecărui stat în curs de dezvoltare, piaţa internaţională a carbonului şi finanţarea publică internaţională; Comisia a estimat că acest lucru va trebui să se realizeze. Nu este o ofertă sau o licitaţie din partea UE.
Există, de asemenea, o mare varietate de alte estimări provenite din alte surse, însă estimarea Comisiei este cea care a fost reţinută de Consiliu, deoarece a considerat-o ca fiind cea mai bună evaluare. Nivelul general al susţinerii publice internaţionale necesare este estimat a fi cuprins în intervalul 22 miliarde de euro - 50 miliarde de euro pe an, până în 2020. UE şi statele sale membre sunt gata să-şi asume un procent corespunzător din această sumă, însă toate statele, cu excepţia celor mai sărace, ar trebui să contribuie la finanţarea publică internaţională conform unui algoritm cuprinzător de distribuţie, care să se bazeze pe nivelurile emisiilor şi PIB. Şi, după cum a subliniat Consiliul European în octombrie, acordul de la Copenhaga trebuie să includă dispoziţii cu privire la obiectivul stabilit, conform căruia încălzirea globală nu ar trebui să depăşească 2 °C, angajamente ambiţioase de reducere a emisiilor din partea statelor dezvoltate, tehnologia de adaptare şi un acord asupra finanţării.
Gay Mitchell
Mă alătur d-lui Kelly şi îmi exprim aprecierea pentru răspunsurile dnei ministru în această Cameră şi pentru comportamentul de ansamblu al Preşedinţiei suedeze, care a fost exemplar.
Dnă ministru, am remarcat în ultimele zile faptul că preşedintele Statelor Unite a participat la discuţii cu anumiţi lideri din statele în curs de dezvoltare. Uniunea Europeană s-a alăturat şi ea acestor discuţii, încercând să umple golul existent în raporturile cu Statele Unite şi cu alte state pentru a oferi o soluţie la problemele rămase? Poate dna ministru să ofere asigurări acestei Camere că, dacă va exista finanţare pentru aceste lucruri, pentru lumea în curs de dezvoltare, această finanţare va proveni din surse noi, şi nu va fi rezultatul angajamentelor existente asumate faţă de statele în curs de dezvoltare în materie de combatere a foametei şi dezvoltare?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Cu privire la prima întrebare, au existat numeroase întâlniri bilaterale în decursul toamnei, în încercarea de a facilita şi pregăti negocierile. UE menţine o legătură constantă cu Statele Unite ale Americii, încercând să promoveze şi să îndemne la o atitudine mai ambiţioasă din partea lor. Statele Unite, la rândul lor, au propriile lor contacte bilaterale; în unele din aceste ocazii, am fost implicaţi, iar în altele nu, deoarece încercăm să acţionăm din mai multe unghiuri. Am avut de asemenea şase reuniuni bilaterale în timpul Preşedinţiei suedeze, la care au fost prezenţi parteneri importanţi cum ar fi China, India, Ucraina, Africa de Sud, Rusia şi Statele Unite. Problemele climatice au fost principala prioritate a agendei, în toate aceste ocazii, astfel încât a existat o gamă largă de reuniuni.
Cu privire la finanţare, trebuie să spun că reprezintă o combinaţie de fonduri noi şi vechi. Unele state au făcut o combinaţie a acestora două. Altele au alocat procente din bugetul lor pentru dezvoltare. Cum statele cel mai puţin dezvoltate sunt cele care vor suferi cel mai mult din cauza schimbării climatice, este aşadar logic ca anumite părţi ale bugetului de dezvoltare să fie orientate către diferite tipuri de acţiuni climatice.
Acum, ca o consecinţă a crizei economice, multe state membre şi-au redus ambiţiile privitoare la bugetele lor totale de dezvoltare, ceea ce este foarte trist.
Este o combinaţie, iar acest lucru se datorează în mare parte crizei economice.
Subiect: Propunerea de directivă a Consiliului cu privire la punerea în aplicare a principiului tratamentului egal al persoanelor, indiferent de religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală
Este esențial să se sublinieze importanța obligației generale de accesibilitate pentru toți. Aceasta nu vizează doar persoanele cu handicap, ci majoritatea societății europene în următorii 10 ani. Va avea Consiliul în vedere armonizarea reală a politicii împotriva discriminării, fără excepție (de exemplu, elaborarea, fabricarea produselor) pentru a crea o societate durabilă și a elimina diferențele în ceea ce privește bazele juridice de reglementare privind combaterea discriminării?
Având în vedere faptul că accesibilitatea la infrastructuri și servicii constituie o adevărată provocare în numeroase cazuri și în multe țări, consider că este absolut inacceptabilă amânarea obligației de a adopta noi măsuri pentru îmbunătățirea și asigurarea accesibilității la (noi) infrastructuri, precum și la (noi) servicii la nivelul statelor membre în următorii 10 sau 20 de ani. Intenționează Consiliul să acorde o prelungire suplimentară a termenului de transpunere a obligației de accesibilitate pentru infrastructurile existente și/sau noi? Dacă da, din ce motiv?
Cecilia Malmström
După cum a menţionat onoratul deputat în întrebarea sa, măsurile de îmbunătăţire a accesului sunt vitale în lupta contra discriminării. În timpul Preşedinţiei suedeze, am continuat să studiem la nivel tehnic propunerea de directivă privind punerea în aplicare a principiului tratamentului egal. Aceasta acoperă patru motive de discriminare care nu sunt incluse în acest moment în domeniul ocupării forţei de muncă: religia sau credinţa, dizabilităţile, vârsta şi orientarea sexuală.
În data de 30 noiembrie 2009, Consiliul a studiat un raport de situaţie emis de Preşedinţie, care atrage atenţia asupra nevoii de a depune mai multe eforturi în această chestiune, mai ales cu privire la domeniul de aplicare, la prevederile referitoare la dizabilităţi şi la agenda de punere în aplicare. Preşedinţia a raportat de asemenea că problema specifică a "creării” sau a "producţiei de bunuri” trebuie de asemenea să fie acoperită de propunerea respectivă. Aceste lucruri trebuie discutate mai în detaliu.
În conformitate cu raportul de situaţie, există alte probleme care trebuie rezolvate cu privire la consecinţele financiare ale directivei. Dacă dorim să ajungem la unitate politică, trebuie să creăm un text acceptabil pentru toate statele membre. Trebuie ca toate statele membre să fie de acord înainte de a merge mai departe, în Consiliu.
Totuşi, nu pot anticipa rezultatele negocierilor. Discuţiile privitoare la punerea în aplicare, date şi domeniu de aplicare sunt încă în desfăşurare şi vor mai continua încă ceva vreme.
Ádám Kósa
(HU) Vă mulţumesc foarte mult, dnă ministru, pentru răspunsul oferit. Paşii iniţiali care au fost deja întreprinşi sunt foarte încurajatori, însă aş dori să subliniez trei chestiuni. Există 50 de milioane de persoane cu dizabilităţi care trăiesc pe teritoriul Uniunii Europene. Această chestiune nu afectează numai aceste persoane, deoarece societatea europeană este într-un proces drastic de îmbătrânire. Prin urmare, această problemă nu numai că afectează persoanele cu dizabilităţi, ci şi viitorul oricărei persoane în vârstă, precum şi viitorul persoanelor în scaune cu rotile, de exemplu, dacă au nevoie de o rampă. Ceea ce înseamnă că, pe ansamblu, problema respectivă devine o preocupare pentru întreaga societate şi de aceea trebuie să fie tratată cu prioritate, întrucât acesta este viitorul pe care îl avem în faţă. Accesul la servicii a fost amânat timp de zece ani. Este important ca acest termen limită să rămână stabilit, deoarece este în interesul nostru al tuturor.
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Sunt întru totul de acord cu onoratul deputat cu privire la nevoia de a avea o astfel de directivă. Există încă milioane de persoane în Uniunea Europeană care nu au acces la cele mai elementare componente ale unui trai normal. Iar acest lucru le periclitează libertatea şi posibilitatea de a duce o viaţă normală, lucru pe care-l deplâng foarte mult.
Discuţiile Consiliului durează mult timp. Este o propunere inovatoare şi are un domeniu de aplicare larg, cu implicaţii practice şi financiare enorme. Unanimitatea va fi necesară între statele membre şi, după aceea, aprobarea Parlamentului European, înainte ca directiva să poată fi adoptată. Am purtat negocieri. Am avut numeroase grupuri de lucru în cadrul Consiliului. Am înregistrat progrese dar, din nefericire - trebuie să fiu foarte cinstită cu dvs. - nu am ajuns încă la consensul necesar. Însă vom continua până la finalul Preşedinţiei noastre şi sunt destul de optimistă că Preşedinţia spaniolă va face tot posibilul pentru a ajunge la o soluţie.
Subiect: Protejarea drepturilor persoanelor cu dizabilități
În condiții economice complexe, este foarte important să se asigure o protecție socială corespunzătoare persoanelor celor mai dezavantajate din punct de vedere social. Persoanele cu dizabilități constituie unul din cele mai vulnerabile grupuri din societate. Este extrem de regretabil faptul că se încearcă echilibrarea bugetelor naționale prin reducerea beneficiilor și programelor sociale destinate persoanelor cu dizabilități. Acest lucru nu numai că este contrar principiilor solidarității și justiției sociale, însă este și în detrimentul proceselor și mecanismelor care vizează integrarea persoanelor cu dizabilități în societate și amplifică gradul de excludere socială a acestora.
A prevăzut Consiliul măsuri suplimentare menite să ajute persoanele cu dizabilități în timpul unei recesiuni economice? Nu va încetini situația economică nefavorabilă examinarea, în cadrul Consiliului, a unei propuneri de directivă a acestuia de aplicare în practică a principiilor tratamentului echitabil în privința persoanelor cu dizabilități?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. + (SV) Suntem conştienţi cu toţii de problemele sociale care au urmat după criza economică. Este esenţial să furnizăm o protecţie specială persoanelor şi grupurilor care sunt deosebit de vulnerabile şi să combatem excluziunea. Ştim că uneori nu se exploatează destul potenţialul celor cu dizabilităţi şi al altor grupuri vulnerabile de persoane, din cauza discriminării. În această perspectivă, Consiliul a subliniat constant importanţa promovării accesului la piaţa muncii pentru persoanele cu dizabilităţi.
Acest lucru s-a făcut în cadrul Strategiei de la Lisabona, care include orientările actuale privind ocuparea forţei de muncă. În martie 2008, Consiliul - împreună cu guvernele statelor membre - a adoptat de asemenea o rezoluţie privind situaţia persoanelor cu dizabilităţi din cadrul UE. Importanţa integrării persoanelor şi grupurilor vulnerabile pe piaţa muncii este recunoscută de Consiliu în concluziile sale din 13 noiembrie 2009, la care am făcut referire cu privire la întrebarea anterioară. Facilitarea accesului la piaţa muncii pentru aceste grupuri este de asemenea o condiţie preliminară pentru creşterea pe termen lung.
Aş dori de asemenea să vă reamintesc acordul comun dintre Parlamentul European şi Consiliu de a desemna anul 2010 ca fiind Anul european pentru combaterea sărăciei şi a excluziunii sociale. Cred că această decizie va include de asemenea accesul la educaţie pentru toată lumea. În plus, decizia implică eforturi pentru garantarea unui acces egal pentru toată lumea la tehnologia informaţiei şi a comunicaţiilor, acordându-se o atenţie deosebită nevoilor persoanelor cu dizabilităţi. O altă prioritate care va fi luată în calcul priveşte nevoile persoanelor cu dizabilităţi şi ale familiilor lor, precum şi ale altor grupuri vulnerabile. Aşteptăm iniţiativele care sunt sigură că vor fi întreprinse în anul care va veni.
Cu privire la propunerea de directivă a Consiliului privind punerea în aplicare a principiului egalităţii de tratament între persoane, indiferent de religie sau credinţă, dizabilităţi, vârstă sau orientare sexuală, ne dăm seama că viaţa persoanelor cu dizabilităţi va fi afectată în mod foarte pozitiv, în cazul în care propunerea Comisiei va deveni realitate. Grupul de lucru al Consiliului pe probleme sociale încă mai lucrează la acest text. După cum am menţionat, am avut o discuţie în data de 30 noiembrie şi am pregătit un raport de situaţie, însă nu am reuşit să ajungem la o decizie.
Nu putem anticipa rezultatul negocierilor care sunt încă în desfăşurare, însă este esenţial să transmitem mesajul corect, deoarece este o problemă de certitudine juridică şi de definire a domeniului de aplicare a directivei. După cum am menţionat mai înainte, statele membre trebuie să fie de acord asupra propunerii. Este sarcina lor să evalueze orice repercusiuni ale recesiunii economice în acest context. Odată ce unanimitatea a fost atinsă, Parlamentului European i se va solicita aprobarea în conformitate cu articolul 19 al noului Tratat de la Lisabona.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Vă mulţumesc, dnă preşedintă şi vă mulţumesc şi dvs., dnă ministru Malmström, pentru răspunsul oferit. Aş dori de asemenea să-i mulţumesc Suediei, deoarece în timpul Preşedinţiei suedeze Consiliul de Miniştri al UE a ratificat Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu dizabilităţi. Acesta este un pas important, însă deocamdată singurul.
Într-adevăr, vieţile persoanelor cu dizabilităţi din jurul nostru variază incredibil de la un stat la altul. Unele persoane hipoacuzice nu pot utiliza limbajul semnelor, iar alte persoane nevăzătoare nu au acces la servicii de asistenţă pentru nevăzători. Nu există facilităţi pentru persoanele cu dizabilităţi locomotorii. De asemenea, un număr semnificativ de persoane cu dizabilităţi sunt pur şi simplu şomere. Aceste lucruri se întâmplă în situaţia în care persoanele cu dizabilităţi reprezintă circa 10 % din locuitorii Uniunii Europene.
Dnă ministru, ştiu că există anumite probleme şi dificultăţi cu directiva privind lupta împotriva discriminării (aşa aş numi-o pe scurt), însă poate ar fi posibil să avem mai curând o directivă separată privind drepturile persoanelor cu dizabilităţi. Directiva noastră ar fi obligatorie pentru toate statele membre UE, astfel încât persoanele cu dizabilităţi să nu se confrunte cu discriminarea.
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Permiteţi-mi să subliniez că nu este o lipsă de voinţă politică. Înţelegem importanţa acestei directive şi am depus multe, foarte multe eforturi pentru elaborarea acesteia.
Însă, după cum am spus, nu pot schimba faptul că avem nevoie de unanimitate, iar unanimitatea nu există. Preşedinţia suedeză şi preşedinţiile precedente au depus eforturi încercând să propună diferite compromisuri, diferite modalităţi de înaintare. Există numeroase reuniuni ale grupurilor de lucru şi lucrări constante; şi grupurile de lucru încă se mai întrunesc. Vom munci pe marginea acestei chestiuni până la finalul preşedinţiei noastre. Însă, din nefericire, nu avem încă unanimitatea.
Ar fi o idee nefericită să separăm diferitele părţi ale directivei deoarece scopul de ansamblu - şi acest lucru a fost foarte încurajat de Parlament - este să avem o directivă cuprinzătoare pe probleme de discriminare. Dacă începem să alegem doar unele componente, cred că această idee s-ar pierde, ceea ce ar fi foarte trist. Aşadar haideţi să încercăm să elaborăm o directivă închegată, deoarece aceasta ar reprezenta un element foarte valoros în lupta împotriva discriminării, pentru persoanele cu dizabilităţi şi, de asemenea, pentru alte persoane discriminate din toată Europa.
Christa Klaß
(DE) Trebuie să prevenim discriminarea, care este o problemă socială. Este datoria noastră a tuturor să prevenim discriminarea de orice tip.
Îmi împărtăşiţi opinia că nu există norme clare pentru a determina dacă s-a produs un act de discriminare, de exemplu situaţia în care un proprietar închiriază un apartament şi un solicitant pretinde că a fost discriminat deoarece nu a obţinut apartamentul respectiv?
Sunteţi de acord că o directivă europeană nu poate decât să traseze cerinţele pe care statele membre ar trebui să le transpună în legislaţia naţională? Europei îi este foarte dificil să creeze o legislaţie europeană în acest domeniu.
Mairead McGuinness
De vreme ce discutăm despre drepturile persoanelor cu dizabilităţi, aş dori să vă informez asupra faptului că dl Kósa, colegul nostru, tocmai a fost ales preşedinte al Forumului pentru persoanele cu handicap din cadrul Parlamentului European. Îi dorim toate cele bune în această funcţie.
Cu privire la criza economică, asupra căreia am avut o dezbatere ieri şi v-aţi manifestat acordul prin gesturi: ne preocupă foarte mult problema îngrijirii instituţionale a copiilor şi a tinerilor adulţi şi mă tem că actuala criza economică - şi poate împărtăşiţi această opinie - va încetini procesul dezinstituţionalizării, iar aceasta este o problemă de care trebuie să avem mare grijă, atât în interiorul cât şi în exteriorul UE.
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - În perioadele de criză economică, întotdeauna cei mai vulnerabili sunt cei care suferă cel mai mult - copiii, tinerii, persoanele în vârstă, persoanele cu dizabilităţi - şi din acest motiv noi, ca politicieni responsabili, trebuie să fim foarte conştienţi de acest lucru. S-a adăugat la concluziile diferitelor formaţiuni şi recomandări ale Consiliului faptul că statele membre ar trebui încurajate să acorde o atenţie deosebită faptului că cele mai vulnerabile grupuri sunt întotdeauna cele care suferă cel mai mult şi sunt de acord cu acest lucru.
Ca răspuns la întrebarea dvs., fără a avea mai întâi de toate o directivă generală, de ansamblu, cu obiective pe termen lung, este foarte dificil să instituim norme la nivel european în zona discriminării persoanelor cu dizabilităţi. Trebuie să avem mai întâi directiva de ansamblu pentru a putea începe să lucrăm pe baza ei.
Îmi dau seama că trebuie să se depună foarte multă muncă şi sunt conştientă de discriminarea masivă şi de dificultăţile cu care se confruntă persoanele cu dizabilităţi în viaţa de zi cu zi, care le împiedică să-şi desfăşoare potenţialul şi posibilităţile. Cred că mai întâi de toate trebuie să lucrăm la directiva de ansamblu.
Decizia de a considera anul viitor ca fiind anul combaterii excluziunii sociale prezintă posibilitatea de a aduce noi propuneri concrete şi de a organiza evenimente comune pentru îmbunătăţirea acestor aspecte şi a informării în toate statele membre.
Preşedinta
Sunt sigură că în contextul acestei discuţii, Camera ar dori să-l felicit pe dl Kósa pentru alegerea dumnealui ca preşedinte al forumului.
Întrebările 8 şi 9 au fost retrase.
Întrebarea 10 nu va fi luată în considerare deoarece subiectul la care se referă apare deja pe agenda acestei perioade de sesiune.
Deoarece autorul său nu este prezent, întrebarea nr. 11 va fi omisă.

Subiect: Crime cutremurătoare în scop de profit asupra unor agricultori săraci din Peru
Conform unor articole din presa internațională, în ultimii ani, zeci de țărani din regiunile Huánuco și Pasco din Peru au fost uciși de către o bandă numită "Los Pishtacos” cu scopul de a le vinde grăsimea corporală - 17 kg, conform informațiilor furnizate - fabricanților de produse cosmetice, la un preț de 15 000 de dolari pe kilogram. Autoritățile peruviene consideră că dispariția a numeroase persoane, inclusiv copii, poate fi atribuită acestei practici îngrozitoare. Condamnăm practicile companiilor multinaționale europene care, de mai multe decenii, ucid oameni și jefuiesc bogăția Americii Latine în scop de profit.
Care este opinia generală a Consiliului cu privire la aceste acte criminale al companiilor multinaționale europene și care este nivelul de finanțare al UE de care beneficiază aceste companii care activează în America Latină?
Cecilia Malmström
După cum ştie onoratul deputat, respectarea drepturilor omului este una din valorile fundamentale ale Uniunii Europene. În toate relaţiile sale cu statele terţe, Consiliul acordă mereu o atenţie specială pentru a se asigura că drepturile fundamentale şi statul de drept sunt respectate.
Cu privire la incidentele specifice menţionate de onoratul deputat, Consiliul nu a avut cunoştinţă de ele şi nu au fost discutate în Consiliu. Preşedinţia a citit ziarele şi are cunoştinţă de rapoartele din presă, însă a notat şi faptul că ultimele rapoarte sugerează faptul că întâmplarea de la care a pornit totul este o invenţie.
De vreme ce rapoartele din presă sunt contradictorii şi Consiliul nu comentează pe marginea lor, Preşedinţia nu poate şi nu trebuie să speculeze referitor la acest incident sau să răspundă la această întrebare.
Charalampos Angourakis
(EL) Dnă preşedintă, trebuie să spun că răspunsul d-nei ministru nu mă satisface absolut deloc. Aceasta este o crimă îngrozitoare, o crimă fără precedent, aş spune, şi, în orice caz, consider că Uniunea Europeană, atunci când doreşte, are resursele de a investiga astfel de cazuri în detaliu.
Deoarece avem relaţii cu statul Peru, solicităm o informare oficială din partea guvernului peruan cu privire la acest incident şi să se întreprindă măsuri. Dacă nu, vom asista la o repetare a aceleiaşi situaţii.
Cecilia Malmström
Rapoartele pe această temă au fost foarte contradictorii. S-a tras concluzia, atât din spusele autorităţilor, cât şi din rapoartele jurnaliştilor, că nu există nicio dovadă că aceste evenimente îngrozitoare s-au petrecut într-adevăr.
De vreme ce nu există indicii clare şi sunt multe indicii care ne fac să concluzionăm că nimic nu s-a întâmplat şi totul a fost o invenţie, Consiliul nu poate întreprinde nicio acţiune în această problemă; nici nu are competenţa de a face acest lucru.
Subiect: Discriminarea minorității poloneze în Lituania
Intenționează Consiliul să solicite guvernului lituanian să respecte drepturile minorităților naționale, în măsura în care actele de discriminare împotriva minorității poloneze în acest stat nu sunt un fenomen nou și se manifestă prin utilizarea obligatorie a unei ortografii a numelor de familie diferite de cea poloneză, prin discriminări în domeniul educației, prin interzicerea afișării bilingve a denumirilor localităților și prin nerestituirea bunurilor confiscate polonezilor de către autoritățile sovietice? Când are de gând Consiliul să ia măsuri în acest sens?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Consiliul reafirmă primatul drepturilor fundamentale şi al drepturilor omului, aşa cum sunt ele recunoscute în tratate şi în Carta drepturilor fundamentale. Consiliul este - şi va rămâne - angajat în prevenirea şi eradicarea tuturor formelor de tratament degradant şi discriminatoriu.
Aş dori să subliniez faptul că întrebările privitoare la protecţia drepturilor minorităţilor sunt tratate şi de Consiliul Europei în Convenţia-cadru pentru protecţia minorităţilor naţionale. Chestiunile prezentate de dl Czarnecki sunt examinate în acest moment de către organele competente ale Consiliului Europei. Mai ales, în conformitate cu Directiva Consiliului 2000/43/CE din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalităţii de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etică, toate persoanele sunt protejate împotriva discriminării pe motive rasă sau origine etnică, indiferent de statutul lor juridic. Domeniul de aplicare a protecţiei juridice oferite de această directivă include ocuparea forţei de muncă, protecţia socială, educaţia şi accesul la bunuri şi servicii. Comisia Europeană are responsabilitatea de a monitoriza punerea în aplicare şi respectarea legislaţiei europene în statele membre.
În fine, în Programul de la Stockholm aprobat de către Consiliul European din data de 10 şi 11 decembrie a anului curent, se evaluează nevoia unor propuneri suplimentare adresate grupurilor vulnerabile, prin prisma experienţei dobândite din aplicarea de către statele membre a Convenţiei de la Haga din 2000 cu privire la protecţia internaţională a adulţilor, la care vor fi parte în viitor.
Ryszard Czarnecki
(PL) Vă mulţumesc foarte mult, dnă Malmström, pentru răspunsul dvs. şi mai ales pentru că aţi subliniat faptul că Consiliul se va opune oricăror forme de discriminare îndreptate împotriva minorităţilor naţionale din Uniunea Europeană, care includ şi minoritatea poloneză din Lituania. Aceasta este o declaraţie foarte importantă. Vă mulţumesc pentru ea. Aş dori să subliniez faptul că, din păcate, ne confruntăm cu o activitate sistematică a autorităţilor lituaniene cu privire la sistemul educaţional şi la denumirile bilingve ale localităţilor, la diverse niveluri ale administraţiei. Prin urmare, este o chestiune extrem de semnificativă şi aş dori să solicit să fie monitorizată de către Consiliu.
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Nu pot decât să reiterez principiile şi valorile pe care le reprezintă Uniunea Europeană şi pe care Consiliul, desigur, le apără.
De asemenea, evenimentele particulare la care se referă dl Czarnecki sunt examinate de către autorităţile relevante ale Consiliului Europei şi, dacă va exista orice altă formă de discriminare, Comisia va avea sarcina de a se asigura că statele membre respectă tratatele şi legislaţia Uniunii Europene.
Subiect: Persecuția călugărilor și călugărițelor de rit budist în Vietnam
După adoptarea, la 26 noiembrie 2009, a Rezoluției Parlamentului European referitoare la situația în Laos și Vietnam (P7_TA(2009)0104), ce măsuri concrete au fost luate pentru a soluționa problema persecuției și hărțuirii călugărilor și călugărițelor de rit budist în Vietnam?
Cecilia Malmström
Vă mulţumesc pentru întrebare. Consiliul are cunoştinţă de situaţia drepturilor omului din Vietnam şi monitorizăm îndeaproape evoluţiile din acest stat.
De două ori pe an, Consiliul şi Comisia fac o evaluare a situaţiei în cadrul dialogului pe tema drepturilor omului pe care îl avem cu autorităţile vietnameze. Cea mai recentă reuniune în care s-a purtat un astfel de dialog a avut loc săptămâna trecută la Hanoi, în data de 11 decembrie. S-au discutat multe chestiuni urgente, cum ar fi libertatea de expresie, reforma codului penal, inclusiv pedeapsa cu moartea, precum şi libertatea religioasă şi toleranţa religioasă, inclusiv situaţia aderenţilor din Plum Village. Guvernului vietnamez i-a fost înaintată o listă europeană a persoanelor şi prizonierilor a căror situaţie reprezintă un motiv serios de îngrijorare. Pe lângă dialogul pe marginea drepturilor omului, UE discută în mod regulat şi chestiuni de interes special cu guvernul vietnamez.
În data de 10 noiembrie, Consiliul şi Comisia au avut o discuţie îndelungată cu membrii comunităţii din Plum Village. La 26 noiembrie, a fost publicată rezoluţia Parlamentului European privitoare la această chestiune. În aceeaşi zi, Comisia a avut discuţii la nivel înalt cu autorităţile de la Hanoi şi această reuniune a avut loc în cadrul Comitetului comun pentru negocierea unui acord de parteneriat şi cooperare, care sperăm că se va încheia anul viitor. Mesajul nostru principal din cadrul reuniunii a fost să exprimăm cât de presantă considerăm că este situaţia drepturilor omului din Vietnam.
Am menţionat exproprierea proprietăţilor ecleziastice, am menţionat atacurile asupra militanţilor pentru drepturile omului şi a scriitorilor de bloguri - aşa cum au fost menţionate anterior de deputaţi în cadrul acestei Camere - şi am menţionat, de asemenea, situaţia aderenţilor din Plum Village. Am făcut apel la omologii noştri să protejeze şi să respecte drepturile omului şi să îndeplinească toate angajamentele prezente în Declaraţia universală a drepturilor omului şi în convenţiile internaţionale la care Vietnamul este parte. Rezoluţia Parlamentului a făcut ca acest mesaj să fie deosebit de puternic şi aş dori să-i mulţumesc Parlamentului European pentru aceasta. Am informat de asemenea Vietnamul cu privire la rolul nou şi important al Parlamentului European, mai ales cu privire la viitorul acord de parteneriat şi cooperare.
Între 8 şi 10 decembrie 2009, o delegaţie UE a vizitat mânăstirea Bat Nha şi templul Phuoc Hue, în care s-au refugiat aproape 200 din membrii rămaşi din Plum Village. Acolo am vorbit cu reprezentanţii religioşi şi cu autorităţile locale pentru a obţine mai multe informaţii despre situaţia actuală. UE va continua să monitorizeze îndeaproape situaţia de la templul Phuoc Hue.
Pat the Cope Gallagher
supleant al autorului. - Aş dori să-i mulţumesc preşedintei în exerciţiu în numele meu şi în numele dlui Crowley pentru răspunsul dumneaei foarte cuprinzător şi să spun că sunt foarte mulţumit atât de abordarea Consiliului, cât şi de cea a Comisiei. Sper că veţi continua să monitorizaţi evoluţiile într-un mod pragmatic.
Subiect: Cererea de aderare a Islandei la Uniunea Europeană
Poate Consiliul să ofere o evaluare actualizată privind stadiul cererii de aderare a Islandei la Uniunea Europeană?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Dnă preşedintă, cred că este o întrebare pe care o îndrăgiţi şi dvs.
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. (SV) Permiteţi-mi să încep prin a vă reaminti ceea ce s-a afirmat în concluziile Consiliului din 8 decembrie, în care Consiliul scria următoarele: "Islanda este un stat cu rădăcini democratice îndelungate şi profunde, cu un real potenţial de a aduce o contribuţie semnificativă în UE, atât din punct de vedere strategic, cât şi politic. Acest stat este deja integrat în UE în diferite domenii, prin calitatea sa de membru al Spaţiului Economic European şi al zonei Schengen”.
Cererea Islandei de a deveni membră a Uniunii Europene i-a fost prezentată oficial Preşedinţiei suedeze la Stockholm, în data de 16 iulie 2009. M-am aflat acolo personal şi am primit cererea, care a fost imediat transmisă membrilor Consiliului.
La întrunirea sa din data de 27 iulie 2009, Consiliul a reamintit consensul reînnoit privind extinderea, descris în concluziile reuniunii Consiliului European din decembrie 2006, care include principiul că fiecare stat trebuie evaluat pe baza propriilor sale merite şi am decis să iniţiem procesul prevăzut la articolul 49 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Comisiei i s-a solicitat aşadar să prezinte Consiliului o opinie privind această cerere.
Cererea va fi evaluată în conformitate cu principiile prevăzute în tratat, cu criteriile stabilite la reuniunea Consiliului European de la Copenhaga din 1992 şi cu concluziile reuniunii Consiliului European din decembrie 2006. În conformitate cu concluziile adoptate de către Consiliul Afaceri Generale de săptămâna trecută, se va reanaliza din nou chestiunea după ce Comisia îşi va fi prezentat opinia. Acest lucru ar trebui să-i dea Consiliului posibilitatea de a lua o decizie asupra unei posibile deschideri a negocierilor cu Islanda în timpul primelor luni ale Preşedinţiei spaniole.
Pat the Cope Gallagher
Doresc să-i mulţumesc d-nei preşedinte în exerciţiu pentru răspunsul dumneaei. În calitate de preşedinte al Delegaţiei pentru relaţiile cu Elveţia, Islanda şi Norvegia şi al Comisiei parlamentare mixte a Spaţiului Economic European, înţeleg întru totul că, desigur, fiecare cerere trebuie analizată ţinându-se cont de propriile sale merite şi se înregistrează progrese în această direcţie. Cred că un indiciu al acestei situaţii este reprezentat de faptul că Islanda a răspuns la multe întrebări într-o perioadă de timp rezonabilă şi, desigur, a fost de mare ajutor faptul că este membră a SEE. Aceasta indică angajamentul guvernului islandez. Cred că un alt pas major în viitoarea extindere a Europei ar fi dacă Islanda va deveni membră a Uniunii Europene.
Totuşi, aţi menţionat vechea democraţie ca motiv pentru care poporul islandez trebuie să adopte această decizie, însă aştept progrese viitoare în cadrul următoarei reuniuni a Consiliului şi, sper, se va realiza un pas important acolo, iar Consiliul va face un anunţ.
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Cererea islandeză trebuie tratată în conformitate cu normele şi procedurile, iar Comisia nu şi-a finalizat încă examinările şi nu a elaborat încă o opinie. Însă face progrese, la fel şi Islanda, şi şi-au numit deja echipele de negociatori care sunt gata să fie foarte exhaustivi, însă rapizi, în munca depusă. De aceea cred că putem conta pe prezentarea de către Comisie a unei opinii la începutul anului următor şi, sperăm, Consiliul va putea lua o decizie cu privire la măsurile ulterioare.
Preşedinta
Deoarece autorul său nu este prezent, întrebarea nr. 16 va fi omisă.

Subiect: Deșeurile biodegradabile
Poate Consiliul să comenteze în legătură cu progresele statelor membre în ceea ce privește evitarea depozitării deșeurilor biodegradabile în depozitele de deșeuri, astfel cum se menționează în Directiva 1999/31/CE privind depozitele de deșeuri?
Cecilia Malmström
În fiecare zi, în statele membre ale UE se generează mari cantităţi de deşeuri. Desigur, modul în care procesăm aceste deşeuri are un impact major asupra mediului. Raportul recent publicat al Comisiei referitor la punerea în aplicare a legislaţiei UE privind deşeurile concluzionează că, deşi unele state membre au înregistrat progrese, sunt necesare eforturi uriaşe de punere în aplicare în multe state, dacă se doreşte ca infrastructura de administrare a deşeurilor să îndeplinească cerinţele UE. Directiva privind depozitele de deşeuri este deosebit de dificil de pus în aplicare.
Cu privire la îndepărtarea deşeurilor biodegradabile din spaţiile de procesare a deşeurilor menajere, raportul Comisiei precizează că numai nouă state şi-au atins obiectivele de reducere în 2006 - în conformitate cu informaţiile disponibile, care sunt destul de limitate. Consiliul a declarat anterior în concluziile sale din iunie 2009 că este de acord cu Comisia. Este foarte important ca obiectivele UE de îndepărtare a deşeurilor biodegradabile din spaţiile de procesare a deşeurilor menajere să fie atinse. Consiliul a îndemnat de asemenea Comisia să continue analiza de impact pentru a pregăti o propunere pentru legislaţia UE privind deşeurile biodegradabile, dacă va fi necesar.
Consiliul a declarat că nevoia unei legislaţii UE ar trebui să fie luată în calcul, şi mai ales nevoia de a avea o legislaţie privitoare la reciclarea deşeurilor biodegradabile prin intermediul fermentării accelerate şi al recuperării de energie în instalaţiile de producere a biogazului, cu reciclarea ulterioară a materialelor reziduale. Consiliul a declarat de asemenea că o mai bună administrare a deşeurilor biodegradabile ar contribui la o gestionare mai durabilă a resurselor noastre, ar îmbunătăţi protecţia solurilor, ar ajuta la combaterea schimbărilor climatice şi, mai ales, ar permite atingerea obiectivelor de îndepărtare a deşeurilor din spaţiile de procesare şi a obiectivelor de reciclare şi de creare de energie regenerabilă.
Mairead McGuinness
Cred că toţi cei din această Cameră susţin aceste eforturi. Dacă staţi, cum am făcut eu, într-un spaţiu de procesare a deşeurilor şi inhalaţi mirosul, veţi constata că este ceva extrem de neplăcut, de aceea consider că oamenii care aruncă lucruri la gunoi ar trebui să facă o vizită în aceste spaţii.
Aţi putea să ne spuneţi motivele, dacă acestea există, pentru care numai nouă state membre sunt în acest stadiu? Ştim că trebuie să facem acest lucru; sunt de acord că trebuie să creăm biogaz. Toată lumea este de acord cu principiile, dar atunci de ce nu reuşim să atingem obiectivele?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Trebuie să mărturisesc că nu sunt expertă în aceste probleme însă, din câte am înţeles din declaraţiile Comisiei, infrastructura adecvată pentru a trata deşeurile lipseşte, iar crearea acesteia este destul de costisitoare. Pe termen lung este un lucru benefic, desigur, însă statele membre nu au investit în infrastructura adecvată şi din acest motiv a durat atât de mult timp.
Preşedinta
Vom răspunde acum la ultima întrebare din această seară şi, într-adevăr, la ultima întrebare a preşedinţiei dvs. Întrebarea este adresată de dl Hans-Peter Martin şi priveşte succesele obţinute de Preşedinţia suedeză a Consiliului în domeniul transparenţei unde, îndrăznesc să spun, avem ceva de raportat.

Subiect: Succese ale Președinției suedeze a Consiliului în materie de transparență
La 16 septembrie 2009, Președinția suedeză a Consiliului a afirmat, în răspunsul adresat autorului întrebării, că "împărtășește opiniile domnului deputat în ceea ce privește importanța unui plus de transparență în activitățile Uniunii”. Președinția Consiliului a declarat, de asemenea, că "a dorit să confere un efect deplin dispozițiilor respective privind transparența, în conformitate cu articolul 8 alineatele (1) - (4) din Regulamentul de procedură al Consiliului. Potrivit Regulamentului de procedură al Consiliului, toate deliberările asupra actelor legislative adoptate prin procedura de codecizie sunt în principiu deschise publicului”.
Care este bilanțul Consiliului la sfârșitul Președinției suedeze? Care sunt succesele concrete, precum și domeniile în care acestea au fost obținute?
Cecilia Malmström
După cum a indicat onoratul deputat, îmbunătăţirea transparenţei activităţii Uniunii Europene este o prioritate importantă pentru Suedia în calitate de stat membru şi deţinător al Preşedinţiei. Îmbunătăţirea transparenţei în toate sferele activităţii Consiliului a fost unul din obiectivele clare pe care le-am prezentat.
Aş dori să menţionez, de exemplu, site-ul web al Preşedinţiei, unde se pot găsi informaţii în trei limbi privitoare la reuniuni, la documentele de suport şi la linkurile de transmisie video.
În decursul ultimelor luni, Preşedinţia a depus toate eforturile pentru a se asigura că sunt aplicate prevederile privind transparenţa din Regulamentul de procedură ale Consiliului.
În iulie, septembrie, octombrie şi noiembrie 2009, au avut loc 20 de dezbateri publice la iniţiativa Preşedinţiei suedeze, în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul de procedură. De asemenea, s-a ţinut o dezbatere publică cu privire la programul de lucru al Preşedinţiei pentru lucrările Consiliului Ecofin. Astfel s-a ajuns la cifra de 21 de dezbateri ţinute în decurs de patru luni.
Cu privire la numărul de deliberări publice, 59 de elemente legislative au fost adoptate public în calitate de elemente A în cadrul procedurii legislative ordinare şi nouă elemente legislative propuse au fost discutate ca elemente B în timpul unei întâlniri publice a Consiliului. De asemenea, s-a ţinut o deliberare publică la iniţiativa Preşedinţiei. Dacă onoratul deputat consideră că nu este mult, ar trebui să se reţină că numărul de elemente de pe agenda Consiliului pentru care trebuie să se ţină deliberări publice variază în funcţie de numărul de elemente care sunt supuse procedurii legislative ordinare. În plus, noul parlament nu a avut la fel de multe elemente ca de obicei. Noua Comisie va spori fără îndoială numărul de propuneri legislative care trebuie tratate de Consiliu şi de Parlamentul European, iar numărul elementelor va fi atunci în creştere.
De asemenea, acum că Tratatul de la Lisabona a intrat în vigoare, toate reuniunile Consiliului care tratează partea de agendă privitoare la deliberări pe marginea legislaţiei sunt, de asemenea, publice. Preşedinţia suedeză salută această îmbunătăţire. Ea va face ca Uniunea Europeană să devină mai eficientă şi mai democratică.
În concluzie, aş dori să menţionez că ieri, Preşedinţia suedeză a luat iniţiativa organizării unei întruniri cu grupul de lucru instituţional pe probleme de transparenţă, împreună cu vicepreşedinta Comisiei, Margot Wallström şi cu vicepreşedinta Diana Wallis. Am discutat multe propuneri specifice pentru a le oferi cetăţenilor europeni un acces mai bun şi mai facil la informaţii în instituţiile UE.
Hans-Peter Martin
(DE) Este un lucru rar ca în reuniunile plenare să-şi facă loc emoţiile. Cred că este o onoare şi o plăcere că noi suntem cei care participăm la acest dialog final. Dnă Malmström, dvs. ştiţi că drumul spre mai multă transparenţă este lent şi dificil şi noi, din păcate, înaintăm cu încetinitorul, dacă mă gândesc unde eram cu zece ani în urmă şi unde ne aflăm acum. Totuşi, în calitatea mea de pro-european critic, dar înflăcărat, este clar că nu mă pot mulţumi doar cu ceea ce am obţinut până în acest moment.
Aş fi interesat să ştiu ce mesaj ne veţi lăsa cu privire la îmbunătăţirile pe care le-ar putea aduce succesorii dvs. Mă gândesc în special la grupurile de lucru ale Consiliului. De fapt, nu sunt mulţumit de numărul de elemente de pe agendă care au fost accesibile publicului până acum şi nici de maniera în care se obţine accesul la documente. Din perspectiva a zece ani de experienţă în politica europeană, credeţi că vom ajunge vreodată la stadiul de transparenţă pe care Suedia l-a atins cu zeci de ani în urmă?
Cecilia Malmström
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - Este într-adevăr o întrebare foarte importantă. Aş spune că accesul la documente şi transparenţa au sporit considerabil în decursul ultimilor zece ani. Aceasta se datorează Regulamentului (CE) nr. 1049/2001, care este un regulament foarte important, şi sunt mândră că am putut lua parte la naşterea acestuia.
Este vorba şi despre cum îl punem în aplicare şi despre atitudini. Şi acestea s-au ameliorat în decursul ultimilor zece ani. Multe persoane din instituţiile noastre europene şi-au dat seama că transparenţa şi deschiderea nu sunt periculoase. Ceea ce este un lucru pozitiv. Şi eficient. Este bine pentru legitimitate şi de asemenea descreşte posibilitatea conduitelor necorespunzătoare şi a corupţiei.
Încă mai avem multe de făcut. Tratatul de la Lisabona ne-a prezentat noi posibilităţi. Sper că toate preşedinţiile care vor urma vor utiliza aceste posibilităţi în cel mai bun mod posibil. Comisia a spus ieri că va reveni cu propuneri derivate din Tratatul de la Lisabona, privind modul în care putem avansa în deplină transparenţă.
Încă mai sunt multe lucruri de făcut, însă am parcurs deja o cale lungă. După cum spune onoratul deputat, este o luptă constantă şi aştept cu nerăbdare să mergem împreună pe calea către ea.
Preşedinta
Nu mai îmi rămâne decât să vă spun, dnă ministru, dragă Cecilia, că vă mulţumesc foarte mult pentru cooperare şi pentru o asemenea participare intensă în cadrul timpului afectat întrebărilor în decursul Preşedinţiei suedeze. Aşteptăm cu nerăbdare, în funcţie de aprobarea acestei Camere, să vă vedem în această poziţie. Vă mulţumesc foarte mult şi îi mulţumesc şi echipei dvs.
Timpul alocat întrebărilor s-a încheiat.
Întrebările care, din lipsă de timp, nu au primit nici un răspuns vor primi răspunsuri scrise (consultaţi Anexa)..