3. Venezuela: il caso di Manuel Rosales
Presidente
L'ordine del giorno reca la discussione su tre proposte di risoluzione sul Venezuela.
Pilar Ayuso
Signora Presidente, signor Commissario, ho firmato la presente risoluzione e chiesto di rivolgermi alla plenaria perché sono stata testimone della cosiddetta "espulsione” del collega Herrero, che in realtà è equivalsa a un rapimento. Per di più, ho avuto l'occasione di vedere come la persecuzione politica, gli abusi di potere da parte del regime di Chávez, l'intimidazione dell'opposizione, le minacce, lo sprezzo per la dignità umana e l'uso improprio della giustizia siano parte della quotidianità venezuelana.
Il caso di Manuel Rosales è stato la goccia che ha fatto traboccare il vaso e il catalizzatore di questa risoluzione, ma vi sono migliaia di casi altrettanto sanguinosi come questo; alcuni di essi sono citati nella risoluzione, altri no, come il caso di Eligio Cedeño nato nella periferia povera di Caracas, a Petare, zona notoriamente pericolosa, venuta alla ribalta per aver eletto un sindaco non schierato con il regime di Chávez. Orbene, Eligio è stato istruito con l'aiuto di altri, soprattutto Citibank; è riuscito ad avviare una propria attività, la Banca di Caracas e viveva normalmente, anche assistendo i più bisognosi. Oggi invece è illegalmente in carcere a Caracas dopo due anni di detenzione senza alcuna accusa fondata formulata nei suoi confronti. L'unico suo crimine è stato far parte dell'oligarchia economica.
Un altro caso è quello di Nixon Moreno, leader studentesco all'università di Andes, eletto al consiglio universitario varie volte e presidente della federazione dei centri universitari. Nel 2003 ha vinto le elezioni della federazione contro l'attuale ministro degli interni e della giustizia. Questo è stato il suo crimine. Oggi è accusato di tentato omicidio e atti di libidine violenta, nonostante abbia dimostrato la propria innocenza.
Casi come questi sono all'ordine del giorno in Venezuela, dove la persecuzione dell'opposizione al fine di escluderla dalla vita politica e il soffocamento dei dissidenti fanno parte della quotidianità. Nondimeno dobbiamo trasmettere un messaggio di speranza alla democrazia venezuelana: malgrado le sfide, sono certa che la democrazia sarà instaurata e alle urne il presidente Chávez soccomberà.
Marios Matsakis
Signora Presidente, il caso di Manuel Rosales è altro esempio dell'arroganza e del comportamento paranoico talvolta dimostrato dal governo sempre più autoritario del Venezuela. La persecuzione politica di Manuel Rosales e molti altri è deprecabile e va condannata con la massima fermezza. Esortiamo il governo del paese a iniziare seriamente a comportarsi in maniera assennata e democratica e cessare ogni violazione dei diritti umani dei suoi cittadini.
Signora Presidente, poiché è l'ultima volta che intervengo in plenaria, mi permetta di cogliere l'opportunità per ringraziare lei e i suoi colleghi che avete fedelmente partecipato alle discussioni sui diritti umani del giovedì pomeriggio e avete contribuito a rendere il nostro mondo un posto migliore in cui vivere.
Vorrei inoltre cogliere l'occasione, come ho fatto spesso in passato, per ricordare ai colleghi la situazione del mio paese, Cipro, che negli ultimi 35 anni ha subito l'occupazione militare della zona settentrionale da parte della Turchia. I cittadini, ora cittadini europei, di aree come Kyrenia, Famagosta, Karpasia e Morfou vivono in esilio dalla devastante invasione turca del 1974. Volgiamo lo sguardo all'Unione per la realizzazione del loro umile desiderio di fare ritorno alle loro case e vivere in pace e sicurezza. Spero che l'Unione europea non li deluderà.
Ewa Tomaszewska
Signora Presidente, quando i cambiamenti politici portano a limitazioni dei diritti dell'opposizione di esprimersi in pubblico liberamente, dobbiamo stare in guardia. E' un segnale forte del fatto che la democrazia è in pericolo. Arrestare l'opposizione è un segnale ancor più forte.
Questo è quanto sta accadendo oggi in Venezuela. Manuel Rosales, sindaco di Maracaibo e oppositore del presidente Chávez nelle elezioni del 2006, ha dovuto abbandonare il paese. Poco dopo il presidente Chávez ha vinto un referendum che gli ha permesso di mantenere il potere per altri mandati. E' stato spiccato un mandato per l'arresto di Manuel Rosales, il quale è riuscito a fuggire in Perù, dove attualmente si nasconde.
La questione dovrebbe essere all'ordine del giorno della prossima seduta di EuroLat. Il Venezuela è tenuto a rispettare le convenzioni che ha sottoscritto e con le quali si è impegnato a garantire il rispetto dei diritti umani.
Bernd Posselt
Signora Presidente, 20 anni fa il socialismo è crollato al picnic paneuropeo sul confine austro-ungarico. Ho avuto l'onore di prendere parte ai corrispondenti preparativi e non dimenticherò mai, poco tempo dopo, il cancelliere dell'unità, Helmut Kohl, e Papa Giovanni Paolo II, due promotori di questo sviluppo, attraversare la porta di Brandeburgo dicendo che il socialismo non avrebbe dovuto essere sostituito da un capitalismo predatorio, bensì dalla libertà e da un'economia di mercato sociale.
Oggi assistiamo in America latina a una pericolosa regressione verso la dittatura e l'oppressione socialista. Il germe da cui questo nasce è, mi dispiace dirlo, il Venezuela. Il presidente Chávez sta tentando di soffocare la libertà in America latina con la moneta petrolifera. Per questo il caso di Manuel Rosales è così importante. Manuel Rosales non è solo un esimio democratico che dobbiamo difendere; è anche una figura simbolica per la democrazia in America latina. Lo appoggeremo e continueremo a ergerci per la libertà del popolo latinoamericano.
Pedro Guerreiro
Signora Presidente, con un ennesimo esercizio grottesco di distorsione della realtà, ci troviamo di nuovo di fronte a un ignobile tentativo da parte del Parlamento europeo di interferire con il Venezuela. In sintesi, questo tentativo rientra tra le manovre condotte da chi cospira contro il processo democratico e sovrano di emancipazione e progresso sociale avviato un decennio fa dal popolo venezuelano e riaffermato in 14 processi elettorali.
Ancora una volta ciò che realmente disturba gli autori di questa iniziativa è l'idea che, nonostante tutti i problemi, le minacce, i pericoli e le ingerenze, il popolo venezuelano sia stato un esempio del fatto che vale la pena di combattere ed è possibile costruire un paese, e un mondo, più equo, democratico e pacifico.
Ciò è dimostrato, tra l'altro, dallo sviluppo di una diffusa partecipazione popolare, dalla riduzione dei livelli di povertà, disparità sociale e disoccupazione, dalla lotta all'analfabetismo e dall'innalzamento dell'istruzione a tutti i livelli, dall'accesso di milioni di venezuelani ai servizi sanitari, dalla rete nazionale di mercati alimentari a prezzi agevolati, dalla nazionalizzazione di fatto dell'industria petrolifera statale e di settori strategici dell'economia, dall'uso di terreni produttivi da parte degli agricoltori, nonché dalla solidarietà con altri popoli.
Dobbiamo dunque chiederci: alla fine, quale diritto ha questo Parlamento di dare lezioni di democrazia e rispetto dei diritti umani, visto che vuole imporre un progetto di trattato respinto dai francesi, dagli olandesi e dagli irlandesi, considerato che adotta l'inumana direttiva sul rimpatrio e viola i diritti umani dei migranti, molti dei quali provenienti dall'America latina, e visto che non pronuncia una sola parola di condanna della barbara aggressione di Israele nei confronti del popolo palestinese nella Striscia di Gaza?
Per l'ennesima volta diciamo: smettetela di pretendere di poter dare lezioni al mondo.
Erik Meijer
(NL) Signora Presidente, ho vissuto personalmente in Venezuela e conosco il passato del paese, soprattutto la dittatura di Marcos Pérez Jiménez negli anni Cinquanta. Povertà e ingiustizia erano i segni distintivi della vita dell'epoca e ritengo che il governo di Chávez rappresenti un miglioramento molto significativo e indubbiamente necessario.
Sono nondimeno del parere che anche un governo positivo debba comportarsi in maniera dignitosa nei confronti degli oppositori ed evitare l'uso di tecniche che rendono loro la vita eccessivamente difficile.
Voterò a favore della risoluzione comune proprio perché è fondamentale per salvaguardare la democrazia in generale e non è stata formulata per rovesciare il regime di Chávez, a mio giudizio apprezzabile.
José Ribeiro e Castro
(PT) Signora Presidente, signor Commissario, onorevoli colleghi, intendo correggere l'onorevole Guerreiro, che non è bene informato, in quanto secondo i dati del programma di sviluppo delle Nazioni Unite, negli ultimi 10 anni il Venezuela non ha ridotto minimamente la povertà.
Il presidente Chávez ha portato demagogia e dittatura, purtroppo con il sostegno delle urne, ma anche molta intimidazione, come dimostra nuovamente il caso di Manuel Rosales.
Ho incontrato Manuel Rosales. Ho avuto l'onore di vederlo in occasione di una mia visita in Venezuela. Il destino che si è abbattuto su di lui è una grande vergogna perché vuole essere un uomo libero nel suo paese, ma non può esserlo. Questo è il problema del Venezuela.
Lo ho incontrato quando era governatore eletto dello Stato di Zulia. Era stato eletto dalla sua gente sindaco di Maracaibo, ma non poteva vivere nel suo paese perché in Venezuela la gente è perseguitata e diffamata. Proprio così, è diffamata, ed è questo quello che purtroppo sta accadendo a Manuel Rosales. E' la peggiore punizione che si possa infliggere a un politico e noi politici di quest'Aula dovremmo esserne tutti consapevoli.
Possiamo lottare per le nostre idee, ma non abbiamo il diritto di diffamare nessuno, perseguitarlo o scaraventarlo in prigione. Questo è invece esattamente quanto accade in Venezuela.
E' tempo, onorevoli colleghi, che venga definita una strategia per l'America latina. Deve essere una strategia della diplomazia attiva e deve sicuramente essere dalla parte del progresso sociale in linea con i tanti milioni che investiamo ogni anno nello sviluppo e nella cooperazione, ma deve essere al 100 per cento dalla parte della democrazia, al 100 per cento dalla parte del pluralismo e al 100 per cento dalla parte delle libertà fondamentali. Lunga vita a un Venezuela libero!
Zita Pleštinská
(SK) Signora Presidente, la povertà è terreno fertile per i leader totalitari che intendono proporsi come salvatori e difensori del loro popolo. In realtà, vogliono farlo soltanto a proprio vantaggio. All'inizio, Chávez non parlava di socialismo, ma soltanto del diritto a un mondo migliore. Con il passar del tempo, però, ha iniziato a parlare di socialismo. I suoi oppositori non sono stati invitati a collaborare e sono diventati suoi mortali nemici, quindi prigionieri politici. Dopodiché ha interferito con le libertà dei mezzi di comunicazione e quelli non disposti ad allinearsi sono stati definitivamente messi a tacere. Informazione unilaterale, difesa del leader, violazioni dei diritti umani, mancanza di libertà: tutto crea totalitarismo. Il caso di Manuel Rosales non è che una conferma di quanto sto dicendo.
Tra gli altri leader che giocano lo stesso gioco di Chávez vi sono gli eredi di Castro, Lukashenko e compagnia. Vorrei ringraziare tutti i colleghi del Parlamento europeo per aver trasmesso un chiaro segnale al mondo intero con i nostri giovedì pomeriggio delle sessioni plenarie quanto al fatto che il Parlamento europeo non tollererà mai violazioni dei diritti umani in alcuna parte del mondo.
Signora Presidente, vorrei infine ringraziare lei personalmente per aver presieduto le nostre riunioni del Parlamento europeo, nonché per la sua collaborazione e personale amicizia.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Signora Presidente, l'attuale mandato del Parlamento europeo volge al termine ed è giunto il momento dei bilanci. Possiamo dire obiettivamente che abbiamo svolto un lavoro notevole e tra i risultati di tale lavoro vi è un chiaro impegno a salvaguardare i diritti umani con tutto ciò che ne consegue. Lo vediamo soprattutto nei paesi terzi. Siamo in grado di formulare analisi molto accurate, come stiamo facendo oggi, della situazione in Iran, Madagascar e Venezuela. Siamo in grado di adottare risoluzioni appropriate che abbiano pubblicamente effetto, risoluzioni che non sempre portano ai risultati auspicati, ma è innegabile che lavoriamo lontani dai paesi e dalle società che presentano questi problemi e la nostra capacità di comunicare, attuare, trasmettere le nostre idee non è sempre ottimale.
Onorevoli colleghi, la situazione è peggiore per la democrazia e la tutela dei diritti umani nell'Unione europea. Sgradevole e imbarazzante ammetterlo. Oggi milioni di persone lavorano illegalmente. Che ne è stato dei diritti umani? Il traffico di donne e minori è fiorente. Dove sono i diritti umani nell'Unione? Come li proteggiamo? Perché non siamo efficaci?
Va anche detto che uno spiacevole incidente è avvenuto anche in quest'Aula quando abbiamo dimostrato per un referendum e il presidente Pöttering ha chiamato la sicurezza: una violazione dei diritti umani e del nostro diritto di dimostrare ed esprimere le nostre posizioni. Il risultato, a ogni modo, è complessivamente positivo e penso che dovremmo sicuramente proseguire questo genere di discussioni e interventi anche nella prossima legislatura.
Christopher Beazley
(EN) Signora Presidente, mi richiamo al regolamento per formulare una dichiarazione personale. Questo è il mio intervento di commiato dal Parlamento europeo perché sono stato eletto per la prima volta un quarto di secolo fa e mio padre 30 anni fa. Parlo di Peter Beazley, membro del Parlamento europeo per il Bedfordshire e il North Hertfordshire.
Desidero ringraziare tutti i colleghi della Camera, specialmente il nostro presidente Hans-Gert Pöttering, con il quale ho avuto l'onore di garantire l'adesione dei conservatori britannici al gruppo PPE.
Desidero ricordare altresì i servizi di Lord Plumb, Henry Plumb, in veste di presidente di questo Parlamento, i commissari britannici di ogni schieramento, Roy Jenkins (presidente), Arthur Cockfield, Chris Patton, il primo ministro Ted Heath e Winston Churchill, tutti veri europei.
Il leader del mio partito, l'onorevole Cameron, ha commesso un grave errore. E' in errore perché pensa che diventare antieuropeo nella Camera dei comuni gli garantirà la carica di primo ministro del mio paese. Io, conservatore britannico, mi riservo il diritto di obiettare. Questa è la mia ultima parola. Vi sono britannici conservatori, socialisti e liberali. Siamo europei. Resteremo con i nostri partner e alleati e se il leader del mio partito pensa di poter liquidare 30 anni di lavoro degli europeisti conservatori britannici, si sbaglia!
(L'Assemblea, in piedi, applaude lungamente)
Leonard Orban
Signora Presidente, la Commissione segue da vicino la situazione in Venezuela con preoccupazione, è al corrente del caso di Manuel Rosales e al quale è stato concesso asilo politico in Perù dopo essere stato accusato di corruzione in Venezuela. ha preso atto della spiegazione fornita dal presidente del partito di Rosales, secondo cui egli si sia nascosto per proteggersi.
La Commissione ritiene che la richiesta di asilo formulata da Manuel Rosales, accettata dal governo peruviano, sia una questione bilaterale e non spetti alla Commissione pronunciarsi sui meriti di tale richiesta.
Siamo altresì al corrente del fatto che di recente le istituzioni giudiziarie hanno avviato alcuni procedimenti contro leader dell'opposizione in Venezuela. Sappiamo che alcuni ambienti della società venezuelana hanno criticato la proliferazione di misure che, a loro parere, incidono negativamente sul diritto alla libertà di espressione e la libertà di esercizio dei diritti politici. Questi stessi ambienti ritengono che il governo stia dando prova di un atteggiamento di intolleranza nei confronti delle critiche. Siamo consapevoli di tali circostanze e seguiamo da vicino la situazione politica nel paese.
Vorrei sottolineare l'importanza che l'Unione europea attribuisce alla libertà di espressione e opinione, diritto umano fondamentale e chiave di volta della democrazia e dello Stato di diritto. Speriamo che le istituzioni democratiche del Venezuela rispettino lo Stato di diritto e preservino la democrazia nel paese rispettando nel contempo l'obbligo derivante dagli accordi internazionali da esso sottoscritti e ratificati, tra cui la convenzione americana sui diritti umani e, specificamente, le disposizioni in materia di diritti politici contenute nell'articolo 23.
Desidero assicurare al Parlamento che la Commissione continuerà a seguire gli sviluppi in Venezuela con estrema attenzione. L'impegno profuso dalla Commissione per sostenere e rafforzare la democrazia, nonché la protezione e la promozione dei diritti umani e delle libertà fondamentali, continuerà a riflettersi nelle nostre politiche di cooperazione e nelle nostre relazioni con il paese.
Presidente
La discussione è chiusa.
La votazione si svolgerà immediatamente.


Dieta mediterránea (debate)
Presidente
El siguiente punto es la pregunta oral a la Comisión presentada por el Sr. Parish, en nombre de la Comisión de Agricultura y Desarrollo Rural, sobre la dieta mediterránea, dieta que, por cierto, quien preside este Pleno sigue de manera razonablemente rigurosa y con resultados más que aceptables.
Neil Parish
autor. - Señor Presidente, ¡me alegro mucho de que siga la dieta mediterránea y de ver que le funciona muy bien!
Lo que he aprendido aquí esta mañana como Presidente de la Comisión de Agricultura y Desarrollo Rural es que tenemos un espectro muy variado de asuntos de los que hablar. En un minuto estamos hablando acerca del transporte de animales -un tema muy importante- y ahora estamos hablando de otro tema muy importante: la dieta mediterránea.
Uno de los encargos que me ha llegado como Presidente de la Comisión de Agricultura y con el que tenemos que tomar rápido contacto es que, con motivo del Consejo de Ministros celebrado en Bruselas el 16 de julio de 2007, la Comisión reiteró su total apoyo para la candidatura de la dieta mediterránea como Patrimonio Cultural Inmaterial de la Humanidad por la Unesco. Esta candidatura se estudiará en 2009 -de hecho, se está haciendo ahora- por parte del comité de la Unesco responsable. ¿Se plantea la Comisión establecer una estrategia coordinada y específica para apoyar esta candidatura, ya que ahora avanzamos muy rápido?
Represento, como dije, a la Comisión de Agricultura y Desarrollo Rural aquí, pero probablemente represente a todos los diputados cuando hable sobre la dieta, porque una de las grandes cosas que tiene Europa es la diversidad y la cultura, y parte de esa diversidad y cultura reside, naturalmente, en nuestra comida.
La dieta mediterránea es una dieta muy buena. ¿En qué consiste la dieta mediterránea? Estoy seguro de que podríamos hablar mucho sobre ello esta mañana, pero en general es una dieta rica en pescado azul, aceites de oliva, fruta y verduras. Se trata sin duda de una dieta muy sabrosa y pueden deducir por mi tamaño que soy un gran seguidor de ella. También es una dieta saludable: supone una fuente rica en ácidos grasos esenciales y antioxidantes, una combinación que puede ayudar a mejorar los niveles de colesterol y proteger la salud del corazón. Investigaciones científicas recientes también han sugerido que puede ayudar a frenar el riesgo de afecciones como la demencia.
Cuando se viaja a los países mediterráneos, puede apreciarse que la gente la disfruta, y no solo los que viven allí sino también muchos de nosotros, que viajamos a los países mediterráneos especialmente cuando buscamos algo de sol y también muy buena comida.
Se trata de algo que debemos plantearnos muy seriamente en un mundo en el que todo parece ser uniforme. Asistimos a cómo las nuevas generaciones se ven bombardeadas por las cadenas de comida rápida -no las nombraré a todas aquí hoy- que se están extendiendo por toda la Unión Europea. Deberíamos recordar que, sí, la cadena de comida rápida cumple su función, pero sería algo terrible que en los años venideros todo lo que encontráramos al viajar por Europa fuera comida rápida. Al viajar por algunas partes de América -especialmente en la costa oeste- no parece haber nada más que cadenas de comida rápida y eso es lo último que queremos aquí en Europa.
Como he comentado, necesitamos apoyar la comida mediterránea y es una muy buena idea para la cultura y la diversidad. Creo que, en el futuro, tendremos que explorar otras formas de dieta en la Unión Europea, porque lo que deseo transmitirles claramente esta mañana es que, a pesar de que soy un gran partidario de la dieta mediterránea, no vengo aquí en calidad de Presidente de la Comisión de Agricultura únicamente para apoyar la dieta mediterránea, sino porque hay otras dietas en Europa que son igual de buenas pero tienen cualidades diferentes y distintos alimentos.
Así pues, éste es el comienzo de muchas cosas aún por venir y, como he dicho, realmente deseo saber cómo pretende la Comisión apoyar de forma activa esta apuesta a lo largo de este año, porque estamos deseando obtener un premio por la dieta mediterránea y también estamos deseando disponer de muy buenos alimentos mediterráneos en el futuro.
Vladimír Špidla
Señor Presidente, Señorías, me gustaría comenzar por enfatizar la importancia de una dieta saludable para la prevención de enfermedades. Como diputados, sabrán que el Libro Blanco llamado "Estrategia europea sobre problemas de salud relacionados con la alimentación, el sobrepeso y la obesidad", que fue aprobado por la Comisión Europea el 30 de mayo de 2007, recoge todas las políticas comunitarias que pueden contribuir a mejorar los hábitos de alimentación y a prevenir la obesidad. Abarca principalmente medidas en áreas de la salud pública, catering, transporte, política regional, deporte, educación y estadísticas, así como medidas de política agrícola.
Uno de los mejores ejemplos es la iniciativa de la Comisión que constituye un programa paneuropeo para suministrar fruta y vegetales a las escuelas. El objetivo del programa es ayudar a facilitar a nuestros niños un comienzo saludable en la vida. Se pondrá en marcha a comienzos del año escolar 2009/2010 con un presupuesto anual de 90 millones EUR para comprar y suministrar a los colegios fruta y verduras frescas.
En relación con la pregunta específica formulada por uno de los diputados acerca de la solicitud de incluir la dieta mediterránea en la lista del patrimonio cultural mundial de la Unesco, el predecesor del señor Comisario, D. Markos Kyprianou, presentó este tema en una reunión del Consejo sobre agricultura en julio de 2007. La Comisión acoge esta iniciativa, dado que puede ayudar a fomentar hábitos alimenticios saludables en la UE.
La Comisión Europea naturalmente no dispone de poderes formales para apoyar tal petición dentro del marco de la Unesco, dado que no es un miembro de la Unesco y, en consecuencia, no puede participar en el proceso de toma de decisión. Sin embargo, espero que los estados participantes tengan éxito en su solicitud ante la Unesco y que reciban el apoyo apropiado para ello por parte de los otros Estados miembros de la UE.
Rosa Miguélez Ramos
Señor Presidente, quisiera, en primer lugar, agradecer a la Comisión el apoyo expreso que, de nuevo, ha manifestado en relación con esta candidatura de la dieta mediterránea como patrimonio cultural de la humanidad ante la Unesco.
Una vez escuchada la respuesta del señor Comisario, es importante recordar que nos encontramos ante un bien cultural y que el concepto de dieta es mucho más amplio que el de modelo alimentario. Es cierto, como ha dicho mi colega el señor Parish, que la dieta mediterránea, en su faceta de modelo alimentario, tiene un papel muy importante en los hábitos de vida sana e incluso en la prevención de enfermedades vinculadas a una alimentación incorrecta o a la falta de ejercicio físico.
Pero el concepto de dieta mediterránea -y en este sentido mi intervención complementa a la suya- va más allá. Incluye un modo de vida característico, una forma de compartir los alimentos, de disfrutarlos en compañía, está vinculada con un determinado tipo de paisaje y de territorio, y con unas sociedades que a lo largo de siglos han desarrollado una cultura, un arte, unas tradiciones y unas festividades alrededor de este concepto de dieta mediterránea.
Una vez aclarado lo que, para mí y para la mayor parte de las personas que se mueven en este ámbito, es la dieta mediterránea y el porqué de esta candidatura y, comprobada la buena disposición de la Comisión para colaborar, consideramos -y así se lo digo, señor Comisario que, aunque la Comisión no sea miembro de la Unesco -cosa que ya sabíamos- ni participe en sus procesos de decisión -cosa que sabíamos, también-, la Comisión sí que puede apoyar esta candidatura con acciones indirectas que tendrían, a no dudar, una repercusión positiva en la percepción de quienes están involucrados en el proceso de votación.
Y mencionaría, entre estas posibilidades, una declaración formal de apoyo de la Comisión Europea a la candidatura presentada, porque hay otros organismos internacionales como la FAO, la Organización Mundial de la Salud, la comunidad científica y académica, que vienen haciendo estas declaraciones de apoyo.
En relación con el futuro plan de gestión, desde luego entendemos que la Comisión debería involucrarse, apoyar o adherirse a las acciones transnacionales concretas que se propongan. Estamos en el año del diálogo intercultural y uno de los Estados que forman parte de esta candidatura es, precisamente, nuestro vecino del Mediterráneo, el Reino de Marruecos. Especialmente, teniendo en cuenta, como usted ha dicho, el interés de la Comisión por promover dietas y hábitos de vida saludables para los europeos.
La Comisión podría colaborar, también, en la búsqueda de apoyos y adhesiones, podría realizar una labor diplomática, teniendo en cuenta el respeto que se tiene a la Comisión, especialmente en los países mediterráneos extracomunitarios y, también, fuera del ámbito mediterráneo y de la Unión Europea. Y, desde luego, señor Comisario, la Comisión podría mostrar su disponibilidad para organizar o colaborar en posibles acciones que vayan surgiendo estos meses en algunos de los ámbitos de trabajo.
Jorgo Chatzimarkakis
Señor Presidente, muchas gracias al Sr. Parish por su pregunta y gracias también al señor Comisario por su respuesta. Europa posee muchas cosas que son envidiadas en el resto del mundo: nuestra moda, nuestro estilo de vida, nuestros sistemas de seguridad social y, cada vez más, nuestra dieta. Haríamos bien en Europa si prestáramos atención a la dieta más saludable de todas, en concreto, la mediterránea.
Para aclarar la definición: la dieta mediterránea data de los modelos dietarios típicos de amplias zonas de Grecia, incluyendo la isla de Creta, y del sur de Italia -de ahí su nombre-. Su componente principal -como ya dijo el señor Comisario- es el aceite de oliva. Esto supone otra razón más -y dirijo esta observación no solo al Comisario Špidla, sino también a toda la Comisión- para concederle a este producto original europeo una protección aún mayor.
La dieta mediterránea también consiste en pan de alto contenido en fibra, buenas cantidades de fruta y verduras -por eso damos nuestra acogida al Plan de consumo de fruta en las escuelas de la Comisión- pescado, productos lácteos con moderación y vino también. Se ha probado científicamente -esta conclusión fue publicada en la edición de septiembre de 2008 del British Medical Journal- que la dieta mediterránea ayuda a reducir la incidencia de enfermedades cardiovasculares, diabetes del tipo 2 -la epidemia contemporánea europea- y cáncer, y minimiza los efectos del Alzheimer y el Parkinson. Esto se ilustra con una visita a cementerios de Creta, la isla desde la que mi padre saluda: ver la edad que alcanza la gente allí, realmente hace que uno se dé cuenta.
Así pues, debemos esforzarnos al máximo para aumentar el número de adeptos de la dieta mediterránea en Europa y más allá y, en este sentido, supone un paso importante su inclusión en la Lista del Patrimonio Mundial. Deseo dar las gracias a la Comisión por sus esfuerzos.
Sin embargo, debemos percatarnos de que, si China e India adoptaran la dieta americana, como ya hacen cada vez más, los efectos adversos se triplicarán. En primer lugar, la salud de la población se deteriorará. En segundo lugar, habrá un aumento de la ganadería intensiva con todos sus efectos adversos en el medioambiente, y la tercera consecuencia afectará a la producción de metano, dado que la mayoría de la carne será de vacuno. El ganado produce metano y es perjudicial para el clima global. Por este motivo es tan importante dar este paso en concreto. Gracias de nuevo, Sr. Parish.
Sebastiano  Musumeci
en nombre del Grupo UEN. - (IT) Señor Presidente, señor Comisario, Señorías, la decisión de la Unión Europea de apoyar el reconocimiento de la dieta mediterránea como Patrimonio Cultural de la Humanidad de la Unesco, nos recuerda, sobre todo, el derecho a la protección de las identidades de los pueblos en su estrecha relación con sus tierras. Sin embargo, el compromiso institucional desplegado por Italia, España, Grecia y Marruecos no puede limitarse exclusivamente a lograr este prestigioso reconocimiento.
Creo que debemos reconstruir el lazo, hoy en día cada vez más débil y frágil, que une el producto alimenticio agrícola y el alimento de consumo diario, es decir, debemos animar a los consumidores a estar informados acerca de los principios de una dieta saludable y la estacionalidad del producto. El producto alimenticio debe volver a ser natural y libre de aditivos y conservantes químicos. La comunidad científica internacional nos asegura que el consumo de tales productos reduce significativamente las tasas de mortalidad. Estoy pensando, por ejemplo, en aceite de oliva extra virgen, vino y fruta y, en concreto, las naranjas de sangre de Sicilia, únicas en el mundo por su pigmentación, que es rica en antioxidantes.
En conclusión, espero que este objetivo pueda compartirse con otros países mediterráneos y, como se requiere una estrategia específica, solo la Comisión puede llevar la voz cantante y actuar como tenor en esto.
Pedro Guerreiro
Las iniciativas que procuran promover y salvaguardar las culturas de los pueblos, especialmente en relación con la comida, han de ser bienvenidas. Un ejemplo es la candidatura de la dieta mediterránea como Patrimonio Cultural Inmaterial de la Humanidad, que será valorada por el comité responsable de la Unesco en 2009.
La realización de tal objetivo puede contribuir a preservar, despertar conciencias y promover una dieta que predomina en los países mediterráneos y que ha demostrado ser saludable por varios nutricionistas y otros especialistas. Esta dieta se basa, como ya se ha mencionado aquí, en productos tradicionales de la región mediterránea, como fruta y verduras, aceite de oliva, pescado, cereales, frutos secos, hierbas aromáticas, productos lácteos, carne de cordero y cabra, y vino.
A pesar de ello, el número de personas que mantiene esta saludable dieta ha descendido.
Por lo tanto, entre otras iniciativas políticas necesarias y consecuentes, consideramos que se deben adoptar medidas efectivas para apoyar la producción mediterránea tradicional, en especial dentro del marco de política agrícola común y la política común pesquera. Dichas medidas deberían estar dirigidas a la agricultura a pequeña escala y la agricultura familiar, así como a los pescadores de estas regiones, para garantizar su producción. Las medidas deberían aportar un valor añadido a los productos artesanales y tradicionales y estimular el desarrollo de los mercados locales.
Fundamentalmente, se necesitan medidas para contrarrestar el continuado descenso de la actividad agrícola y su reducción en una población que, con sus conocimientos, mantiene y salvaguarda estos productos tradicionales de calidad.
Todos estos asuntos y medidas entran dentro de la competencia de la Comisión Europea.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Señor Presidente, Señorías, no es habitual que un único tema combine al mismo tiempo y de forma positiva tres asuntos tan importantes como la salud, la cultura y la economía. La dieta mediterránea lo consigue por completo.
Desde la perspectiva de la salud, no parecen quedar dudas acerca de los avances para la salud humana de una dieta basada en alimentos naturales y frescos. Como ya se ha mencionado, incluye cereales, arroz, legumbres, frutos secos, fruta y verduras, un consumo frecuente de pescado, aceite de oliva como principal aporte de grasa y un moderado consumo de vino.
Desde un punto de vista cultural, los sistemas de producción y el procesamiento y consumo de estos productos están asociados con técnicas ancestrales y tradiciones que datan más allá de la cultura grecorromana y que, en muchos sentidos, aún siguen presentes en las prácticas, costumbres y técnicas de las comunidades de la cuenca mediterránea.
Desde la perspectiva de la economía, aún siguen teniendo un considerable impacto socioeconómico las actividades vinculadas, en especial, a la agricultura, la pesca y los sectores de turismo rural, que son tan importantes para impedir la despoblación y mantener la vitalidad de las zonas rurales y costeras. Al mismo tiempo, y curiosamente en el caso de la agricultura, estas actividades representan las formas más competitivas de producción de la Unión Europea y siempre se han beneficiado del mínimo apoyo financiero en lo que respecta a la política agrícola común.
Por todas estas razones, la iniciativa de las autoridades españolas para que la dieta mediterránea sea reconocida por la Unesco como Patrimonio Cultural de la Humanidad, merece ser calurosamente acogida y pienso que es el deber y la obligación de la Unión Europea realizar los esfuerzos necesarios para influenciar esta decisión porque no se trata de los intereses específicos de un país o grupo de países, se trata de los intereses de toda la Unión.
Salvatore Tatarella
(IT) Señor Presidente, señor Comisario, Señorías, la obesidad se está convirtiendo en un problema serio y diría que de fundamental importancia en Europa, especialmente entre los jóvenes. Según los expertos, si queremos cuidar la salud de nuestros niños, la mejor manera de lograrlo es volver a las tradiciones de la cocina mediterránea de un modo cotidiano, pues es el único seguro de vida al que nunca puede afectar la crisis financiera.
La propuesta de Alfonso Iaccarino, un reconocido chef italiano y miembro del comité experto para el reconocimiento de la dieta mediterránea como Patrimonio Cultural Inmaterial de la Humanidad, es volver a los alimentos naturales y sencillos y a la tradición, diversidad y calidad en la cocina. La dieta mediterránea no consiste tan solo en mucho pan y pasta, también implica un movimiento, actividad física y un estilo de vida. La dieta mediterránea, basada en el aceite de oliva extra virgen y el buen vino, tiene un efecto excelente en la salud: el aceite de oliva reduce los niveles de colesterol en la sangre y el vino, con moderación, posee un efecto antioxidante.
La dieta mediterránea ha ayudado a los italianos a alcanzar el récord de longevidad en Europa. Italia también lidera el ranking de mejor índice de masa corporal, que es la relación entre la altura y el peso. En conclusión: el senado italiano recientemente ha aprobado por unanimidad un documento base a favor del reconocimiento de la dieta mediterránea como patrimonio de la humanidad. Espero que el Parlamento Europeo sea de la misma opinión y que la Comisión actúe en consecuencia.
(El Presidente interrumpe al orador)
Vincenzo Lavarra
(IT) Señor Presidente, señor Comisario, Señorías, antes de nada me gustaría expresar mi agradecimiento al Presidente de la Comisión de Agricultura y Desarrollo Rural del Parlamento, el Sr. Parish, por haber propuesto esta cuestión tras la valiosa explicación experta de la Comisión.
Es innegable que la comida mediterránea es parte del patrimonio histórico y cultural de nuestro continente. Asimismo, la base saludable de la dieta es innegable. El Libro Blanco de la Comisión sobre la obesidad identificaba la dieta mediterránea como una excelente medicina natural.
Los beneficios sobre la salud han sido científicamente demostrados y poseen una excelente reputación en el extranjero, en especial, en los Estados Unidos. Como resultado, el concepto se ha ampliado hasta el punto de distorsionar su naturaleza original. El reconocimiento de la Unesco ayudaría a crear una definición que protegiera esta particular dieta. Le diría al Sr. Parish, en relación con las dietas específicas de la cultura gastronómica europea, que estamos hablando en este momento de la comida mediterránea, pero que ciertamente ésta no es la única dieta específica dentro de la muy rica gastronomía europea.
Señor Comisario, usted ha mantenido el compromiso de su predecesor de reconocer la importancia de esta iniciativa y le doy las gracias por ello. Ha hecho Su Señoría hincapié en que no posee poderes de toma de decisión con respecto al procedimiento de la Unesco. Sin embargo, considero que podría elaborar una declaración y realizar esfuerzos diplomáticos...
(El Presidente interrumpe al orador)
Alessandro Battilocchio
(IT) Señor Presidente, señor Comisario, Señorías, todos somos conscientes del concepto de que la dieta mediterránea, como confirman muchos estudios, puede ayudar en la batalla contra la obesidad y la enfermedad cardiovascular y, en general, es muy positiva para la salud humana de muchas maneras distintas.
No obstante, el punto aquí no reside en tratar de imponer la dieta mediterránea en la UE o intentar que prevalezca sobre otras dietas que están mejor adaptadas a climas o regiones no mediterráneas. Por eso tenemos el deber de proteger esta dieta y definir su contenido y características para defenderla de la imitación y contaminación externas que podrían dañar su imagen y valor.
Así pues, la dieta debería valorarse de la misma forma que el resto de expresiones de la cultura europea que merecen ser protegidas y promovidas globalmente. Se han realizado intentos por todo el mundo de imitar el modelo y, por este motivo, es importante definir la naturaleza particular de la dieta y protegerla para impedir que un patrimonio europeo completo se pierda en el mar de la globalización.
Czesław Adam Siekierski
(PL) La dieta mediterránea también merece que la protejan y promuevan por otras razones. Hoy día, en un mundo que está dominado por comida rápida y de supermercado, la cocina mediterránea representa una excepción encomiable, ya que es popular y sana. No la inventaron los nutricionistas, sino que es el producto de muchos siglos de tradición que se ha transmitido a través de generaciones.
Más de la mitad de la población de la Unión Europea tiene sobrepeso. Un 15 % son obesos. A mí también me afecta este problema. Estas estadísticas son alarmantes. Deberíamos actuar para combatir esta tendencia negativa. Una de las formas de abordar el problema es fomentando hábitos alimenticios saludables y la dieta mediterránea desde luego entra en esta categoría. La investigación científica ha demostrado que contribuye a disminuir el riesgo de enfermedad cardiovascular, especialmente la cardiopatía isquémica y varios tipos de cáncer, aparte de poseer un impacto positivo en el promedio de vida.
Marios Matsakis
Señor Presidente, se sabe que la dieta contribuye de forma esencial a tener una buena salud. Ahora existe una indiscutible evidencia científica que prueba que la dieta mediterránea -basada en el consumo alimenticio tradicional de los ciudadanos de las zonas del sur de Europa, como Creta y Chipre- conduce a una vida más larga y sana, mientras que la dieta de comida basura influenciada por Estados Unidos -compuesta de hamburguesas procesadas industrialmente, patatas fritas y dulces- lleva a una vida más corta y más afectada por la enfermedad. Una buena dieta es muy importante para los niños. Entonces, ¿va la Comisión a hacer más -mucho más- para garantizar que los Estados miembros promuevan eficazmente la dieta mediterránea en escuelas e incluso prohibir el empleo de dietas que han demostrado ser perjudiciales para los niños en dichas instituciones?
Por cierto, señor Comisario, no he acabado de entender por qué la UE no es miembro de la Unesco. ¿No debería serlo?
(El Presidente interrumpe al orador)
Ewa Tomaszewska
(PL) Señor Presidente, es preferible seguir una dieta sana y evitar enfermedades que pasar por incluso el más efectivo tratamiento médico moderno, incluyendo la complicada cirugía que requieren los pacientes con niveles de colesterol excesivamente elevados. También es más caro que los alimentos sencillos y tradicionales. Esta propuesta es acertada, dado que se basa en buenas tradiciones, probadas y testadas. La dieta mediterránea nos aporta salud y alegría de vivir, y también impide ganar peso excesivo. Acojo con agrado el hecho de que la Unesco haya colocado la dieta mediterránea en su lista de patrimonio mundial.
Jean-Claude Martinez
(FR) Señor Presidente, me complace que sea un británico, el Sr. Parish, el que ha presentado este texto. Esto simplemente nos viene a demostrar que hace dos mil años, aquellos soldados romanos hicieron lo correcto al ir a Gran Bretaña con su ánfora de aceite de oliva y vino. Pues bien, de esto se derivan dos consecuencias. Una de ellas es que es bastante raro desde un punto de vista simbólico que se establezca una Autoridad Alimentaria en Helsinki, y otra es que es poco razonable para la Comisión Europea no volver sobre los siguientes asuntos: primero, restablecer la ayuda para los almendros, después frenar los ataques a los olivos, especialmente en Andalucía y por toda Europa, también frenar los ataques a los pescadores de atún de aleta azul en el Mediterráneo y los ataques a los viñedos europeos, donde se están arrancando las viñas. Yo mismo querría sugerir al Comisario y al Sr. Barroso que organizaran un enorme banquete en Portugal y sirvieran queso de leche de oveja y vino de Samos.
(El Presidente interrumpe al orador)
Vladimír Špidla
Señorías, basándose en la estrategia establecida en el Libro Blanco, la Comisión apoya todas las propuestas y todos los procesos que estimulen hábitos de alimentación saludables. La Comisión respalda estas iniciativas. Sin embargo, no puede apoyar simplemente un conjunto de hábitos alimenticios apenas definidos dado que existen diferencias importantes entre los Estados miembros individuales y entre las regiones individuales, así como existen diferencias, por ejemplo, entre cada uno de los países mediterráneos. Por supuesto, esto no invalida lo que he dicho en mi introducción acerca del apoyo de la Comisión a la propuesta para el reconocimiento de la dieta mediterránea como parte del Patrimonio Cultural de la Humanidad. Estamos realizando progresos en esta dirección y, por supuesto, queda claro que, aunque no seamos miembros de la Unesco, seguro que hay maneras de apoyar esta propuesta.
Señorías, me gustaría responder a una intervención en particular con la que estoy profundamente en desacuerdo. No veo ninguna razón por la que debiéramos reconsiderar la ubicación de la agencia en Finlandia. No tengo ninguna duda de que las personas reunidas en torno a la agencia son perfectamente capaces de defender y cumplir con el mandato asignado a la agencia. En mi opinión, la ubicación se decidió correcta y razonablemente.
Presidente
No sé si hay grandes discrepancias entre Estados miembros o grupos, lo cierto es que, en el debate que hemos mantenido aquí, no se ha apreciado discrepancia; en el debate no ha habido discrepancia y de Alemania a Polonia, del Reino Unido a Portugal, España o Chipre se ha apreciado -creo yo- una unanimidad muy grande en el apoyo que se da a la iniciativa.
Muchas gracias a todos. Vamos a suspender la sesión por unos minutos. Hemos podido terminar el debate a tiempo y, sobre todo, con la tranquila atmósfera necesaria para que todos nos escuchemos, lo cual es un buen inicio del año en nuestro Pleno. La sesión se reanudará a las 12.00 horas para las votaciones.
(La sesión, suspendida a las 11.50 horas, se reanuda a las 12.00 horas)
Francis Wurtz
(FR) Señor Presidente, Señorías, desgraciadamente debo informarles de que acabamos de enterarnos de que la sede de la agencia de las Naciones Unidas responsable de ayudar a los refugiados en Gaza acaba de ser alcanzada por bombas procedentes de tanques israelíes. Tres personas han resultado heridas y la ONU ha decidido suspender todas sus operaciones.
Teniendo en cuenta la votación que va a tener lugar en breve, considero que es importante que todos ustedes queden informados de este suceso.
(Aplausos)
Presidente
Muchas gracias por esa información, Sr. Wurtz. Si es cierto, esto hace aún más apremiante la votación que estamos a punto de realizar.


Program
Predsedajúci
(FR) Kolegovia, musím vám pripomenúť, že 19 poslanci požiadali o čas na ústne vysvetlenie hlasovania o každej zo siedmich správ, ktoré sme prijali pred obedom. Je tu ďalších desať individuálnych žiadostí o vysvetlenie hlasovania. Teoreticky bude teda čas potrebný na vysvetlenie hlasovania 143 minút, teda dve hodiny aj niečo. Keďže chceme pristúpiť k vysvetleniu hlasovania ešte dnes, navrhujem túto zmenu v poradí programu:
vyhlásenie Komisie o odpade v regióne Kampánia, ktoré je aktuálne naplánované na 21.00 hod., si vypočujeme ihneď po správe pani Angelilli o právach dieťaťa.
Vysvetlenie hlasovania by sa potom uskutočnilo počas večerného rokovania, po ústnych otázkach o stave zvolených poslancov EP v Poľsku.
Poradie programu by teda bolo takéto:
od 15.00 do 17.30 hod.: správa pána Cashmana, správa pani Angelilli, vyhlásenie Komisie o odpade v regióne Kampánia,
od 17.30 do 19.00 hod.: hodina otázok pre Komisiu,
potom, počas večerného rokovania od 21.00 hod. do polnoci, by sme postupovali v tomto poradí: správa pani Pack, správa pána Graefe zu Baringdorf, ústne otázky o stave zvolených poslancov v Poľsku a napokon vysvetlenie hlasovania o položkách, o ktorých sa hlasovalo pred obedom.
Christopher Heaton-Harris
Vážený pán predsedajúci, mám procedurálny návrh na objasnenie rokovacieho poriadku, keďže sa o ňom dnes rozhodovalo. K článku 171 o prerušení rokovania, na ktorý sa odvolal pán Schulz, nie je v ňom uvedené - nakoľko sme práve vtedy ukončili hlasovanie a boli pred vysvetlením hlasovania - že článok možno použiť presne v tomto momente. Keby bolo vtedy rokovanie prerušené, v tomto Parlamente je precedensom, že keď sa rokovanie znovu otvorí, pokračuje sa tam, kde sa skončilo. A pokračovaním by v tomto prípade bolo - na základe precedensu v Parlamente a na základe toho, ako to robíme celých osem rokov, čo tu som - vysvetlenie hlasovania. Čo sa mňa týka, s radosťou poskytnem vysvetlenie svojho hlasovania v ktorúkoľvek hodinu dňa, pretože tak chcem urobiť vo vzťahu k viacerým správam.
Rád by som sa vás opýtal, na základe čoho ste rozhodli o článku 171, pretože si nemyslím, že to bolo v poriadku, sám viete, že tu prekrúcate poriadok rovnako ako to robím aj ja a staviate sa tak proti demokratickým úmyslom niektorých poslancov tohto Parlamentu. Je to zvláštny druh demokracie, keď sa pokúšate umlčať menšinu, ktorá robí len to, čo jej umožňuje rokovací poriadok.
Predsedajúci
(FR) Kolegovia, dovoľte mi pripomenúť vám niekoľko základných faktov o spôsobe našej organizácie. Predsedajúci môže rokovanie kedykoľvek prerušiť.
Stačí, aby som sa postavil - zdvihol sa z tohto kresla - a rokovanie sa automaticky preruší. Uisťujem vás, že vôbec nezamýšľam zdvihnúť sa zo svojho kresla, ale vezmite na vedomie, že na prerušenie rokovania stačí, aby sa predsedajúci postavil.
Moja prvá poznámka teda je: rokovanie bolo prerušené, pretože je výlučne v právomoci predsedu prerušiť ho, ak sa rozhodne tak urobiť.
Druhé absolútne pravidlo je takéto: toto je plenárne zasadnutie a len plenárne zasadnutie má kontrolu - úplnú kontrolu - nad svojím programom. Preto vám navrhujem, aby ste pozmenili poradie programu podľa toho, ako som práve navrhol.
Ak by ste nechceli navrhované zmeny vykonať, v tom prípade - a len v tom prípade - pán Heaton-Harris, mali by ste pravdu, pokračovali sme v programe, ktorý sme odsúhlasili predtým.
Preto sa teraz pýtam, či sú poslanci formálne proti zmene poradia programu, ktorú som práve navrhol. Formálne si vypočujeme stanovisko proti návrhu, a potom rečníka v jeho prospech.
Jim Allister
Vážený pán predsedajúci, je pravda, že vy, ako predseda, by ste mohli opustiť predsednícke kreslo a zhromaždenie by sa prerušilo. Avšak to sa dopoludnia nestalo. Dopoludnia to bol návrh pána Schulza o prerušení rokovania podľa článku 171, na základe ktorého došlo k prerušeniu.
V článku je jasne uvedené, že keď padne takýto návrh, mal by byť jeden rečník za a jeden proti. Tak to ale nebolo, čím chcem povedať, že návrh bol proti pravidlám a nemalo sa o ňom hlasovať, a že rozhodnutie o ňom nie je záväzné. Preto by ste sa mali vrátiť k programu.
Predsedajúci
(FR) Znovu vám pripomínam, že Parlament tu má zvrchovanú pôsobnosť. Preto má predsedajúci právo konať tak, ako konám teraz ja, a to povolať dvoch kolegov, ktorí prehovoria, jeden za a druhý proti. To je výsadou predsedu.
Samozrejme, Parlament musí hlasovať, no domnievam sa, že hlasovanie sa uskutočnilo dnes ráno a bolo elektronicky potvrdené. Nemyslím si, že výsledok toho hlasovania možno napadnúť.
Hannes Swoboda
v mene skupiny PSE. - (DE) Vážený pán predsedajúci, rád by som len potvrdil, že predsedajúci, ktorý predsedal rokovaniu dnes ráno, sa naozaj zabudol opýtať, kto si želá vysloviť sa za návrh a kto proti nemu. Rovnako je však pravda aj to, že jasná väčšina tohto Parlamentu hlasovala za to, že by sme nemali hovoriť alebo vypočuť si vysvetlenie hlasovania teraz, ale o desiatej večer. Teraz je tu nový návrh a ja by som ho rád podporil v mene svojej skupiny a myslím, že aj v mene ostatných poslancov. Domnievam sa, že navrhnutý postup dáva zmysel. Uvidíme, ako dopadne hlasovanie. Navyše, ako ste sami povedali, Parlament je zvrchovaný. Väčšina Parlamentu rozhodne.
(potlesk)
Predsedajúci
(FR) Kolegovia, vypočul som si jedného rečníka proti návrhu a jedného rečníka za návrh. Ak chce niekto v tejto chvíli niečo povedať, malo by to byť k inému predmetu, a nie na opätovné obhajovanie stanoviska za alebo proti. Ak by ste chceli urobiť práve to, nemôžem vám dať priestor.
Daniel Hannan
Vážený pán predsedajúci, mám procedurálnu pripomienku, Parlament je, ako hovoríte, suverénny, jednako však musí postupovať v súlade so svojím rokovacím poriadkom.
Prerušenie alebo skončenie rokovania podlieha článku 171, citujem: "Rokovanie možno prerušiť alebo skončiť počas rozpravy alebo hlasovania." A dnes dopoludnia to nebolo ani počas rozpravy, ani počas hlasovania, bolo to po skončení hlasovania.
Navyše, článok 163, "Vysvetlenia hlasovania", neumožňuje predsedajúcemu nevypočuť si ich, alebo zmeniť čas. Priamo v článku sa píše: "Po uzavretí všeobecnej rozpravy môže každý poslanec podať ústne vysvetlenie konečného hlasovania, ktoré nesmie trvať dlhšie ako minútu."
Pravdou je, že rokovací poriadok tohto Parlamentu dáva rečníkovi značné právo voľného uváženia. Toto sú však dva prípady, na ktoré sa žiadne takéto právo nevzťahuje a tento Parlament sa rozhodol - a to tým najviac do očí bijúcim spôsobom - radšej porušiť svoj vlastný rokovací poriadok, ako zdržať pár ľudí pred obedňajšou prestávkou.
Musím konštatovať, že uprednostniť porušenie rokovacieho poriadku, ak vám nevyhovuje, pred prijatím opačného názoru, je symbolom spôsobu, akým Európska únia pristupuje k schváleniu Lisabonskej zmluvy, alebo lepšie povedané, Európskej ústavy.
Predsedajúci
(FR) Vážení kolegovia, navrhujem toto: zjavne dnes popoludní nie sme tu, na plenárnom zasadnutí, schopní zhodnotiť všetky rôzne argumenty týkajúce sa výkladu tohto pravidla.
Ak chcú poslanci pokračovať vo vzájomnom obviňovaní, nech to urobia písomných vyhláseniach adresovaných predsedovi Parlamentu. Som si istý, že sťažnosti posunie príslušnému výboru.
Teraz by som však rád jednoducho pristúpil k rozhodnutiu o poradí programu. Vyslovil som návrh. Vypočul som si jedného poslanca proti a jedného poslanca za. Nechávam teraz o ňom hlasovať.
(Parlament odsúhlasil požiadavku.)
(Poradie programu bolo teda stanovené.)


2. Guantánamo: lähiajal tehtav surmanuhtlust käsitlev otsus (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu kuue resolutsiooni ettepaneku teemal, mis käsitlevad Guantánamot ja lähiajal tehtavat otsust surmanuhtluse kohta.
Charles Tannock
esitaja. - Austatud juhataja! Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsioon on seisukohal, et surmanuhtlus on iga parlamendiliikme isikliku südametunnistuse küsimus, ja kuigi me tunnustame Euroopa Liidu ühtset seisukohta, mis on hukkamise vastu asjaoludest olenemata, tuleb tõdeda, et miljonid Euroopa kodanikud, meie valijad, pooldavad endiselt surmanuhtlust.
Lisaks viidatakse selles resolutsioonis surmanuhtlusele, mis võidakse määrata maailma ühele ohtlikumale terroristile, kelle jaoks oli tuhandete süütute inimeste tapmise kavandamine tühiasi. Seda resolutsiooni lugedes mõtlesin ma tõepoolest oma valimisringkonna elanikele, kelle Al Qaedast indu saanud terroristid Londonis kuus aastat tagasi armutult õhku lasid. Võitlus ülemaailmse islamiterrorismiga on asümmeetriline sõda, millel on ootamatud tulemused ja enneolematud tagajärjed, ning selle kõige käsitlemiseks on vaja uut rahvusvahelist kohtupraktikat.
Guantánamo lahe vangilaager on selle traagilise olukorra peegeldus. See peegeldab ka tõsiasja, et Ameerika Ühendriigid kannavad ebaproportsionaalselt suurt osa üleilmse terrorismivastase sõja koormast. Et Ameerika Ühendriigid on demokraatlik riik, millel on meiega ühised väärtused, peaksid nende asutused kõiki selliseid kohtuasju muidugi menetlema õiglaselt ning koos kõigi õiglase kohtumõistmise õiguslike tagatistega ja ideaaljuhul tsiviilkohtutes.
Ana Gomes
esitaja. - Lugupeetud juhataja! Euroopa on surmanuhtluse vastu. See tuleks kaotada ning Euroopa Liit, eelkõige kõrge esindaja ja Poola kui järgmine eesistujariik, ning kõik liikmesriigid peavad kindlalt nõudma, et Ameerika Ühendriigid välistaksid surmanuhtluse võimaluse sõjaväelise komisjoni esimesel kohtuprotsessil Guantánamo kinnipeetava üle. Saudi Araabia kodaniku Abd al-Rahim al-Nashiri juhtumist peab saama pretsedent.
Talle surmanuhtluse määramine rikuks Ameerika Ühendriikide kui inimõiguste järgija mainet ega aitaks kaasa võitlusele terrorismiga. President Obama on lubanud lõpetada president Bushi häbiväärse pärandi, mis seisneb rahvusvahelise õiguse eiramises riigi julgeoleku nimel. President Obama ei ole veel täitnud oma lubadust Guantánamo sulgeda. See on valdkond, kus Euroopa Liidu liikmesriikidel tulnuks ja oleks olnud võimalik teda rohkem aidata. Ent ka Kongress peaks teda abistama ja avaldama survet, et sõjaväeliste komisjonide süsteemi taastamise otsus tühistataks, sest see süsteem ei taga õiglast kohtumõistmist. Samuti tuleb tühistada otsus selliste kinnipeetavate piiramatu kinnipidamise kohta, kelle vastu ei ole esitatud mingeid süüdistusi.
Euroopa Liit peab seda seisukohta väga selgelt väljendama: esitage neile süüdistus või laske nad vabaks. Abd al-Rahim al-Nashiri on olnud Ameerika Ühendriikides kinni peetud üheksa aastat ja ta väidab, et teda on salaja hoitud Poolas LKA salajases kinnipidamiskeskuses. Euroopa Liidu järgmisel eesistujariigil Poolal on seega eriline kohustus tagada õiglane kohtupidamine sellele mehele, keda on piinatud ja ebaseaduslikult kinni peetud ning keda nüüd ootab ebaõiglane kohtumõistmine sõjaväelise komisjoni ees. On aeg need asjad korda ajada - nii Ameerika Ühendriikides kui ka Euroopas.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Filip Kaczmarek
(PL) Lugupeetud juhataja, ma tahaksin küsida järgmist. Kust pärineb kolleeg Gomese teave Poola salajaste kinnipidamiskeskuste kohta? Seda küsimust alles uuritakse Poolas ja seni pole mingeid tõendeid, mis osutaksid, et sellised vanglad olid olemas. Võib-olla neid oli, kuid selle kohta pole tõendeid. Nii et mind huvitab selle teabe allikas.
Ana Gomes
esitaja. - Austatud juhataja! Euroopa Parlament viis läbi nn üleviimiste programmi uurimise ning külastas Poolat ja veel kaht riiki, sealhulgas Rumeeniat, kus väideti olevat salavanglaid. Me teame nüüd, et midagi leiti Leedus ja selles riigis on algatatud parlamentaarne uurimine.
Me ei oota Poolalt kui tulevaselt eesistujariigilt midagi vähemat kui korralikku uurimist, millega seataks tõde nende tõsiste süüdistuste kohta jalule.
Marie-Christine Vergiat
esitaja. - (FR) Lugupeetud juhataja! Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon tegi otsuse mitte siduda end selle resolutsiooniga Guantánamo kohta. Me ei tauni resolutsiooni sisu, vaid pigem peame seda üsna mannetuks. Minul isiklikult on kahju sellest, kuidas me resolutsiooni koostamisel tegutsesime.
Me olime oma sõnastuses üliettevaatlikud, taunides inimõiguste rikkumisi riigis, mis väidab end olevat maailma suurim demokraatlik riik, ent kus määratakse jätkuvalt surmanuhtlusi ja mille puhul Guantánamo näitab maailmale, kuidas terrorismivastase võitluse nimel rikutakse inimõigusi ja rahvusvahelist õigust.
Inimesi on peaaegu kümme aastat kinni peetud selles Kuuba territooriumi osas, et vältida Ameerika Ühendriikide õigusruumi, kusjuures mõningate kinnipeetavate vastu puuduvad tõendid. Neid inimesi peetakse kinni meelevaldselt. Mis veelgi hullem, mõnda neist on piinatud, sealhulgas Euroopa pinnal: Rumeenias, Leedus ja Poolas. Sellest ei tohi aga rääkida. Me peame kogu maailmale loenguid inimõiguste kohta, kuid ei suuda neid tagada omaenda territooriumil.
Me ei tohi sellest rääkida isegi täna, selles resolutsioonis! Mul on sellest siiralt kahju ja minu arvates ei edenda me sel moel inimõiguste järgimist maailmas.
Jah, on oluline vältida surmaotsuse määramist Abd al-Rahim al-Nashirile ja paljudele teistele, kuid me oleksime võinud teravamalt hukka mõista Ameerika Ühendriikide positsiooni selles küsimuses ning samas avaldada kahetsust vähemalt selle pärast, et president Obama on suhtumist muutnud, eriti seoses sõjatribunalidega.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Cristian Dan Preda
Austatud juhataja, mul on küsimus kolleeg Vergiat'le ja mul on kahju, et ma ei saanud sama küsimust esitada ka kolleeg Gomesele. Kas kolleeg Vergiat arvab, et need Rumeenia vastu esitatud süüdistused, mis on analoogsed kolleeg Gomese süüdistustega Poola vastu, aitavad al-Nashirit? Mil moel aitab kõnealustele süüdistustele viitamine meil teha kindlaks vahendid, millega saaksime surmanuhtlust ära hoida? Või ei räägigi meie resolutsioon surmanuhtlusest, vaid hoopis neist süüdistustest?
Marie-Christine Vergiat
esitaja. - (FR) Kolleeg Preda, me viibisime koos teiega samal istungil, kuid meil ei ole päris ühesugune arusaam neist neljapäeva pärastlõunastest istungitest. Mina olen vastu topeltstandardite kohaldamisele inimõiguste suhtes. Mõne riigi puhul pingutame üle ja teeme üldistavaid avaldusi, kuid teiste puhul võtame üsna meelevaldselt arvesse ainult konkreetseid olukordi. Istung, mis korraldati selle resolutsiooni ettevalmistamiseks, oli sellest seisukohast farss, ja seetõttu ma lahkusin sellelt.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Charles Tannock
Austatud juhataja, tahaksin esitada kolleeg Vergiat'le küsimuse. Kas on tõsi, et tema viha on tegelikult sihitud Ameerika Ühendriikide vastu seoses terrorismivastase sõjaga, mitte surmanuhtluse vastu? Ma pole kunagi kuulnud tema fraktsiooni taunimas inimeste hukkamist sellistes riikides nagu Kuuba või isegi Hiinas, kus see on paraku tavapärane.
Marie-Christine Vergiat
esitaja. - (FR) Härra Tannock, lugege minu avaldusi Kuuba kohta. Ma ütlesin, et mõistan hukka inimõiguste rikkumise kõikjal maailmas, nii Kuubal kui ka teistes riikides.
Teilt ei vaja ma sel teemal loenguid. Mina ei asu kristlasi kaitstes moslemite vastu. Ma kaitsen kõiki selle planeedi inimesi, et nad saaksid elada vabalt ja võrdselt - nad kõik!
Cristian Dan Preda
Lugupeetud juhataja, tahaksin teha ettepaneku, et keskenduksime konkreetselt al-Nashiri juhtumile. On võimalik, et sõjaväelises komisjonis toimuval kohtuprotsessil Abd al-Rahim al-Nashiri üle määratakse surmanuhtlus. Meenutaksin teile, nagu ka kolleeg Tannock seda tegi, et al-Nashirit on süüdistatud väga raskete kuritegude toimepanemises, sealhulgas osalemises rünnakutes Ameerika Ühendriikide lennukikandja ja naftatankeri MV Limburg vastu. Tulenevalt oma põhimõttelisest vastuseisust surmanuhtlusele peaksime taotlema, et Ameerika Ühendriikide ametivõimud ei määraks talle surmanuhtlust.
Teisalt tahaksin öelda, et Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon on pidanud ja peab tugevat Atlandi-ülest suhet väga tähtsaks, sest see põhineb veendumusel ühiste väärtushinnangute olemasolu kohta ja inimõiguste austamisel. Meid kõiki siin saalis ühendab kategooriline vastuseis terrorismile ja toetus terrorirünnakute ohvritele. Sellegipoolest on minu arvates kahetsusväärne, kui samasse patta pannakse demokraatlikud riigid nagu Ameerika Ühendriigid ja diktatuurid, mida kolleeg Vergiat otseselt või kaudselt kaitseb.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Ana Gomes
esitaja. - Austatud juhataja, ma tahaksin kolleeg Predalt küsida, mida tal on öelda selle kohta, et täna hommikul kuulsid paljud kolleegid, mina nende hulgas, Euroopa Parlamendis, kuidas Euroopa Nõukogu inimõiguste volinik Thomas Hammarberg ütles vastuseks selleteemalisele küsimusele selgelt, et ta on tõepoolest saanud kinnitusi tõsiste kahtluste kohta seoses salajaste kinnipidamiskeskustega Poolas, Leedus ja Rumeenias ning et ta ootab uurimise jätku.
Lubage mul öelda, et mul ei ole Ameerika Ühendriikide vastu mingit viha. Ma tunnen Ameerika Ühendriikide vastu üksnes imetlust, kui see riik kaitseb õigusriiki ja inimõigusi ning eristub terroristidest, kelle eesmärk on tõepoolest õigusriiki kahjustada ning demokraatiat ja inimõigusi rikkuda.
Cristian Dan Preda
Lubage mul kasutada võimalust öelda, et mul on väga kahju, et kogu selle arutelu jooksul pole te uskunud Rumeenia valitsuse seisukohta. Pean teile meenutama, et Rumeenia kuulub Euroopa Liitu, ja minu arvates peaksime vähemalt oma partnereid usaldama. Tegelikult tahaksin teile meelde tuletada, et Rumeenia valitsus on nende rahvusvaheliste uurimiste käigus alati esitanud kõik nõutud andmed. Kõikidele uurijatele võimaldati juurdepääs Otopeni, Bukaresti ja Constanţa lennujaamadele ning ka Torrejóni satelliidikeskuse baasile. Kõik toimus alati koostööõhkkonnas ja nimetatud asjaolusid ei saa kuidagi usaldusväärselt tõendada. Ma ei mõista tõesti, miks te ei usu selles vaidluses kunagi partnerriigi võime. Proua Gomes, Rumeenia on Euroopa Liidu liige ja teda ei tohiks segi ajada riikidega, millest me siin Euroopa Parlamendis igal neljapäeval räägime.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Marie-Christine Vergiat
esitaja. - (FR) Märgin, et kolleeg Preda kaldub arutatavast teemast kõrvale, et Rumeeniat aidata, kuid mitte seda ei tahtnud ma öelda.
Pean kahetsusväärseks, et ta loobib minu pihta solvanguid. Vabandust, härra Preda, kuid ma ei ole siin saalis ega kunagi oma elus kaitsnud ühtki diktatuuri ükskõik millises maailma paigas. Ma olen alati tauninud inimõiguste rikkumisi, kus neid ka toime ei pandaks.
Seetõttu palun, et ta võtaks minu kohta öeldud sõnad tagasi, ja tänan teda juba ette.
Cristian Dan Preda
Lugupeetud juhataja, ma sain aru, et esitati küsimus, kuid minuni see ei jõudnud. Ma tahan öelda, et minu arvates on ikkagi vale panna ühte patta demokraatlikud riigid, nagu Ameerika Ühendriigid või Euroopa Liidu liikmesriigid, ning riigid ja ühiskonnad, kus võimu teostatakse autoritaarselt ja totalitaarselt ning kus tavakodanikud võimu liigse kuritarvitamise tõttu kannatavad. Seda ma tahtsingi öelda. Kui kolleeg Vergiat peab seda enda suhtes solvavaks, siis on mul väga kahju.
Renate Weber
esitaja. - Austatud juhataja, ma ei tea, kas meil õnnestub seda resolutsiooni hääletada, kuid me teeme seda pärast arutelu lõppu. Leian, et see teema on hea näide sellest, mida tähendab kindlaksjäämine oma põhimõtetele ja väärtushinnangutele, sest Euroopa Parlament on korduvalt sõna võtnud surmanuhtluse vastu olenemata sellest, kus seda määratakse. Ka on Euroopa Parlament rääkinud, mida tähendab nõuetekohane õigusemõistmine. Need kaks peamist inimõigustega seotud küsimust on al-Nashiri juhtumi puhul kaalul.
Nõuetekohase õigusemõistmise korral on sõjaväelised komisjonid välistatud. Me oleme seda süsteemi juba varem kritiseerinud, sest see on igas mõttes vastuolus õiglase kohtupidamise rahvusvaheliste standarditega. Pealegi võidakse antud juhul määrata Saudi Araabia kodanikule sõjaväelises komisjonis surmanuhtlus, kuigi 2009. aastal esitas kohtuväliste hukkamiste küsimusega tegelev ÜRO eriraportöör konkreetse palve, et Ameerika Ühendriigid ei kohaldaks surmanuhtlust sõjaväeliste komisjonide kaudu.
Euroopa Parlamendi liberaalide fraktsioon on endiselt igati pühendunud terrorismivastasele võitlusele, kuid seejuures ei tohi teha mingeid järeleandmisi inimõiguste ja põhivabaduste valdkonnas.
Barbara Lochbihler
Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Ameerika Ühendriikide praegune valitsus pooldas alguses selgelt Guantánamo vangilaagri sulgemist.
Kahjuks ei suutnud Ameerika Ühendriikide valitsus oma teatele vastavalt tegutseda. See hõlmas Guantánamos loodud sõjaväeliste komisjonide laialisaatmist, sest need ei vasta ühelegi õiglase kohtumenetluse normile. See muudab lähiajal surmanuhtluse kohta tehtava otsuse ja hukkamisohu veelgi dramaatilisemaks. Seetõttu kutsutakse meie resolutsioonis ELi institutsioone ja liikmesriike tungivalt üles tegema kõik mis võimalik, et vältida al-Nashiri hukkamist.
Me nõuame veel kord, et Ameerika Ühendriigid kehtestaksid surmanuhtluse kohaldamisele moratooriumi ja ühineksid üleilmse liikumisega, mille raames on 96 riiki teinud pöördumatu otsuse surmanuhtlus kaotada. Nende riikide arv, kus surmanuhtlus on säilinud ja kus seda veel kasutatakse, on langenud 58ni. See areng teeb rõõmu.
Al-Nashirit hoiti vangis Poolas, LKA salavanglas, kus teda kõvasti piinati. Meie, eurooplased, peame lõpuks võtma tõsiselt oma ühist vastutust inimõiguste selliste ränkade rikkumiste eest. Mahavaikimine ja eiramine ning vastutavate isikute sisuline puutumatus ei või jätkuda. Tänane arutelu näitab ka seda, et pealiskaudselt Ameerika-vastasusest või Euroopa-vastasusest rääkimine ei ole asjakohane. Selle asemel peame käsitlema fakte, sealhulgas allikaid, millele viitas kolleeg Gomes. Lisaks esitas piinamise küsimustega tegelev ÜRO eriraportöör eelmisel parlamendikomisjoni koosolekul kasuliku dokumendi, mis tõendab, et LKA asutas Poolas sedalaadi vanglaid.
Bernd Posselt
Austatud juhataja! Ameerika Ühendriigid ei ole maailma suurim demokraatlik riik, nagu üks kõneleja ütles. Ta on suuruselt kolmas. Lisaks leian, et Ameerika Ühendriikidele ei avaldaks muljet, kui maailma suuruselt teine demokraatia pärast Indiat - Euroopa Liit - selle tähtsa teema arutamisel sisevaidluste tõttu laguneks.
Kõnealune teema on liigagi tõsine, ja siin öeldi õigesti, et meie partnerlus Ameerika Ühendriikidega põhineb inimõigustel. Me võitleme rahvusvahelise õiguse toetuseks. Guantánamo on tsoon, kus riigisisene ja rahvusvaheline õigus ei kehti. See on vastuolus rahvusvahelise õiguse põhimõtetega. Me võitleme sõjaväelise kohtualluvuse vastu ja õigusriigi põhimõtete eest, millega sõjaväeline kohtualluvus ei ole kooskõlas. Me võitleme õiguse eest elada ja surmanuhtlus ei ole sellega kooskõlas. Me võitleme inimõiguste eest ja neid inimõigusi rikutakse Guantánamos. Seetõttu peame olulisele liitlasele, nagu seda on Ameerika Ühendriigid, selgeks tegema, et me ei ole valmis sellega leppima. See on olnud Euroopa Parlamendi seisukoht algusest peale ja seda jagavad kõik fraktsioonid. See on olnud ka Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni seisukoht. Guantánamo tuleb sulgeda. Isegi terroristidel on inimõigused, kuid loomulikult tuleb neile määrata põhjendatud karistus, pidades silmas ohvrite huve. Kuid seda tuleb teha nõuetekohases kohtumenetluses.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Charles Tannock
Austatud juhataja, ma pean Bernd Posseltist väga lugu. Maailma suurim demokraatlik riik on loomulikult India. Ma ei ole kunagi varem kuulnud Euroopa Liitu riigiks nimetatavat. Kas ta võib kinnitada, et see on nüüd tema fraktsiooni seisukoht: et Euroopa Liit on riik, nagu seda on suured demokraatlikud riigid India, Brasiilia ja Ameerika Ühendriigid?
Bernd Posselt
(DE) Austatud juhataja, ma järgin Winston Churchilli eeskuju, kes ütles: "Me peame looma teatavat laadi Euroopa Ühendriigid.”
Justas Vincas Paleckis
fraktsiooni S&D nimel. - Lugupeetud juhataja! Surmanuhtluse püsimine Ameerika Ühendriikides ja olukord Guantánamos vähendavad Ameerika Ühendriikide legitiimsust meie partnerina inimõiguste edendamisel. Ma hindan väga president Obama varasemaid üleskutseid Guantánamo sulgemiseks, kuid Ameerika Ühendriikide valitsus peab veel otsustavalt tegutsema, et neile üleskutsetele vastata, ehk võtma meetmeid kinnipeetavatega tegelemise süsteemi muutmiseks, arvestades eriti al-Nashiri juhtumit.
Inimestele Euroopas ja mujal maailmas on võimatu selgitada, miks kohaldatakse Ameerika Ühendriikides endiselt surmanuhtlust, kui Ukrainas, Venemaal, Aserbaidžaanis ja kõikjal mujal Euroopas peale Valgevene on see kaotatud. Usun, et kaugel pole aeg, kui me saame Ameerikast selles küsimuses häid uudiseid.
Marietje Schaake
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Keegi ei vaidle vastu, et terrorismi tuleb tõkestada ning et terrorismis kahtlustatavate üle tuleb õiglases menetluses kohut mõista ja nad tuleb vastutusele võtta, kuid terrorismivastases sõjas on meil oht tuua ohvriks needsamad vabadused ja väärtused, mida me väidame end kaitsvat terroristliku hävitamise eest. Kui me lubame põhiõiguste ja aluspõhimõtete kahjustamist, oleme lasknud terroristidel võita. Kui me tegutseme ebaõiglaselt, oleme vähem usaldusväärsed ja isegi nõrgad.
Kinnitus terrorismivastase sõja lõpetamise kohta oli president Obama üks esimesi põhjapanevaid otsuseid. Kuid Guantánamo lahe vangilaagri sulgematajätmine on pettumus ja meie siin Euroopas peame samuti peeglisse vaatama. Me ei soovi võtta vastu järelejäänud kinnipeetavaid, ning me peame välja selgitama osalemise üleviimistes ja kohtuvälises tegevuses, sealhulgas piinamises Euroopa pinnal. Jah, me peame täitma rangeimaid standardeid ja avama need Euroopa Liidu lähiajaloo süngeimad leheküljed. See tähendab, et meil peab olema võimalik asjasse segatud riikidest avatult rääkida. See näib olevat endiselt keeruline isegi Euroopa Parlamendis.
Euroopa Liit ja Ameerika Ühendriigid peavad tegema koostööd - mitte inimõiguste rikkumisel, vaid meie maailma kõige pakilisemate ohtudega tegelemisel. Üldiselt on meil ühesugused põhiväärtused, kuid erimeelsused suhtumises surmanuhtlusesse, mille täielik ärakeelamine Euroopas teeb mind uhkeks, muudab meie ühise hääle maailmas vähem kõlavaks ja vähem usutavaks. Olgem vabas maailmas eeskujuks ja tehkem end tuntuks inimõiguste tingimusteta järgimise poolest, ükskõik, kas meil on tegemist sõprade või vaenlastega.
Heidi Hautala
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Lugupeetud juhataja! Tahaksin tänada kõiki neid kolleege, kes tuletasid mulle meelde, et inimõigustele mõeldes tuleb tingimata suhtuda kõikidesse inimõiguste rikkumistesse ühtemoodi, ükskõik kus neid toime pannakse. See põhimõte kehtib olenemata sellest, kas rikkumisi pannakse toime Euroopa Liidus või sellest väljaspool. Minu arvates on kätte jõudnud aeg, et Euroopa Parlament uuriks uuesti Euroopa Liidu liikmesriikide võimalikku osalemist üleviimistes ja salajaste kinnipidamiskeskustega seonduvas.
Arvan, et keegi ei tohiks tõde karta ja kindlasti võiks Euroopa Parlament selleteemalise uue raportiga tuua sellesse küsimusse veidi selgust ning kõrvaldada ka põhjendamatud väited ja kahtlused.
Nagu täna hommikul juba mainiti, selgitas Euroopa Nõukogu inimõiguste volinik Thomas Hammarberg, keda ma väga imetlen, et see lugu ei ole lõppenud, see on veel pooleli, ja et ta soovib väga, et Euroopa Parlament teeks Euroopa Nõukoguga selles olulises küsimuses koostööd.
Paul Murphy
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - Lugupeetud juhataja! Imperialistlike jõudude silmakirjalikkus ja topeltstandardid inimõiguste küsimuses on Guantánamo lahe vangilaagri traataia taga eriti ilmsed. WikiLeaksi failid on nüüd andnud veelgi selgema pildi neist jõhkraimatest inimõiguste rikkumistest, mis seal on aset leidnud - uppumist imiteeriva piinamisviisi laialdasest kasutamisest ja muudest julmadest piinamisvormidest, mille eesmärk oli pressida välja ülestunnistusi ja andmeid -, ning need on ka paljastanud, et sadade Guantánamos hoitud inimeste vastu puudusid tegelikud tõendid.
Ometi pole Barack Obama mitte üksnes murdnud oma lubadust see õudne vangla sulgeda, vaid on nüüd heaks kiitnud ka kinnipeetavate üle sõjaväelise kohtupidamise taastamise. See jube koht tuleb kohe kinni panna, kõikidele kinnipeetavatele tuleb tagada õigus õiglasele kohtumõistmisele tsiviilkohtus, kõik LKA salavanglad Euroopas tuleb sulgeda, Iirimaa Shannoni lennuvälja kasutamine LKA militaar- ja üleviimislendudeks tuleb lõpetada ning barbaarne surmanuhtlus kaotada.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Cristian Dan Preda
(RO) Austatud juhataja, tahaksin kolleeg Murphylt küsida, kas ta võiks väga lühidalt kirjeldada ka seda, kuidas piinatakse poliitvange Kuubal.
Paul Murphy
Lugupeetud juhataja! Nagu proua Vergiat, ei poolda minagi piinamist. Ma ei poolda inimõiguste rikkumisi mitte kusagil. Ma arvan, et me räägime praegu Guantánamo lahest. Ma arvan, et me räägime salavanglatest. Ma arvan, et me räägime inimõiguste jõhkratest rikkumistest, ja minu arvates paneb neid toime maailma suurim imperialistlik jõud - Ameerika Ühendriigid - ning praegu tuleks need rikkumised hukka mõista.
William  Dartmouth
fraktsiooni EFD nimel. - Austatud juhataja! Guantánamo küsimus on tähtis, kuid vaadakem sellele õigest vaatevinklist. Alates Guantánamo avamisest on seal kinni peetud kokku 775 inimest. Kui te siin saalis ringi vaatate, siis näete, et siin jagub ruumi kõigile 775 inimesele, keda Guantánamos kunagi on hoitud.
Muidugi on üksikisiku vabadus ja nõuetekohane kohtumõistmine Euroopa Parlamendi jaoks õigustatult väga olulised, kuid me peaksime tunnistama, et mõned neist kinnipeetavatest tekitavad tõesti probleeme. Näiteks oli seal üks Briti kodanik, kes oli relvastatud ja kandis Talibani musta turbanit, kui ta Afganistanis lahinguväljal vahistati. Vahistamisel teatas ta, et viibib Afganistanis selleks, et osaleda arvutikursusel.
Euroopa Parlamendi mure Guantánamos toimuva kohtumenetluse täieliku aususe pärast on muljetavaldav. Mina väidan aga, et üksikisiku vabadus oleks seaduse alusel maailmas paremini tagatud, kui Euroopa Parlament tunneks rohkem huvi Euroopa vahistamismääruse toimimise vastu. Euroopa vahistamismäärus läheb juba olemuslikult üle ja mööda õiguslikust kaitsest meelevaldse vahistamise eest ja see võidakse Euroopas väljastada 500 miljoni inimese kohta, samas kui Guantánamos on praegu ainult 171 kinnipeetavat.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Lugupeetud juhataja! Viis päeva tagasi tuli uudis, et 11. septembril kaksiktornide vastu toime pandud rünnakute viiele eeldatavale autorile on teist korda esitatud ametlik süüdistus ja et seda tehes avas Obama administratsioon ametlikult tee nende inimeste üle kohtumõistmiseks Guantánamo baasi vangla sõjaväelises komisjonis.
Kuigi minu nördimus ja hukkamõist igasuguste terrorirünnakute ja fundamentalistliku terrorismi pärast on absoluutne, leian, et me peame nõudma surmanuhtlusest loobumist kõigil juhtudel ja asjaoludel. Ma ütlen seda seetõttu, et me oleme vastu põhiliste inimõiguste igasugusele rikkumisele olenemata sellest, millal ja kus see rikkumine toimub.
Tegelikult olemegi juba hukka mõistnud selle, et inimõigusi rikkudes ei lubatud Guillermo Fariñasel tulla siia Strasbourgi Sahharovi auhinda vastu võtma. Ma räägin härra Fariñasest, kellele Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsiooni liikmed ei soovinud Sahharovi auhinda anda, öeldes, et tema ülesseadmist kasutati poliitilistel eesmärkidel.
Jacky Hénin
. - (FR) Austatud juhataja, meil on siin parim näide sellest, kuidas Euroopa Liit inimõiguste küsimust enda huvides manipuleerib! Me keeldume Ameerika Ühendriike selgelt hukka mõistmast kuritegeliku suhtumise eest, mida see riik ilmutab Guantánamos. Me keeldume tunnistamast Euroopa Liidu liikmesriikide vastutust inimeste vangistamise ja piinamise võimaldamise eest LKA salavanglates.
Me keeldume rääkimast alaealistest, keda Ameerika Ühendriigid Guantánamos hoiavad ja piinavad, kuigi UNICEF on nad tunnistanud vahistatud lapssõduriteks, ent ometi ei kõhkle me taunimast kohutavaid diktatuure ja hääletame teiste riikide suhtes kohaldatavate sanktsioonide poolt. Kui on tegemist meie enda ja Ameerika Ühendriikidega, tunduvad inimõigused olevat väiksem probleem.
Meie nõuame, et inimõigused kuuluksid kõigile inimestele. Samuti nõuame, et meie suhtumine lähtuks üksnes soovist teenida inimesi, ja sellega seoses tahame, et Ameerika Ühendriikide ja kaasosaluses süüdi olevate Euroopa Liidu liikmesriikide üle mõistetaks kohut inimõiguste rikkumiste eest. Rahvusvahelist õigust tuleb alati järgida ning piinamine ja tapmised terrorismivastase sõja nimel tuleb lõpetada.
Lõpetuseks väärib kordamist, et Guantánamo baas tuleb sulgeda ja Kuuba peab tagasi saama kontrolli kogu oma territooriumi üle.
Eduard Kukan
Lugupeetud juhataja! Nii nagu õigusel elada on inimõiguste seas väga eriline koht, pole surmanuhtlusel kohta demokraatlikus ühiskonnas. Praegu on Euroopa - Valgevene kurb erand välja arvatud - maailma ainus piirkond, kus surmanuhtlus on kaotatud. Tahaksin rõhutada, et Euroopa Liit on jätkuvalt pühendunud surmanuhtluse kaotamisele kõikjal maailmas.
Pole kahtlust, et Atlandi-ülesed suhted, nagu ka meie vastastikune koostöö terrorismivastases võitluses, on Euroopa Liidu jaoks hindamatu väärtusega. Sellegipoolest tahaksin kasutada võimalust, et toetada Ameerika Ühendriikide ametivõimudele esitatavat üleskutset mitte kohaldada Abd al-Rahim al-Nashiri suhtes surmanuhtlust.
Lõpetuseks tahaksin ühineda kõigi kolleegidega, kes kutsuvad surmanuhtluse säilitanud riike üles järgima Euroopa eeskuju, kuulutama surmanuhtluse õigusvastaseks ja muutma selle kaotamise üldtunnustatud väärtuseks. Kõik hukkamised, toimugu need kus tahes, on taunimisväärsed.
Corina Creţu
Austatud juhataja! Olen nõus kolleegidega, kes ütlevad, et kui me esitame ühe riigi vastu nii tõsise süüdistuse, peame olema kindlad, et meil on olemas kõik vajalikud andmed. Ma ei arva, et asi on topeltstandardites, asi on aususes ja professionaalses informeerituses.
Mis puudutab käsitletavat teemat, siis Ameerika Ühendriigid vastutavad kinnipeetavate õiguste eest ja kannavad moraalset kohustust surmanuhtlus kaotada. Kuna Atlandi-ülesed suhted põhinevad ennekõike ühistel väärtustel, loodan, et Ameerika Ühendriikide ametivõimud on vastuvõtlikumad Euroopa Liidu soovile kaotada surmanuhtlus kogu maailmas.
(RO) Lähen nüüd teise teema juurde ja tahaksin vastata kolleeg Predale. Meie seisukoht, mis toetab surmanuhtluse kaotamist, ei tähenda seda, et me alahindame strateegilist partnerlust, mis meil on kujunenud Ameerika Ühendriikidega ning mida me soovime nii Euroopa Liidu kui ka oma liikmesriikide jaoks. Suhted Ameerika Ühendriikidega ei ole olulised ainult Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni jaoks, vaid ka Euroopa Parlamendi sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni jaoks, ning on seda ka edaspidi.
Raül Romeva i Rueda
Lugupeetud juhataja! Tahaksin rõhutada Abd al-Nashiri juhtumit. Ta ei ole sümboolse tähendusega mitte üksnes Guantánamo ja surmanuhtluse tõttu, vaid ka sellepärast, et tema on üks kahest nimeliselt teada antud isikust, keda on hoitud Euroopas asuvas salavanglas. Talle ja ka Abu Zubaydahile on Poolas toimunud kohtuliku uurimise käigus omistatud ohvri staatus ning talle anti mõningast konkreetset lootust, et vastutuse kohaldamise protsess liigub Euroopas edasi.
Seetõttu on minu arvates väga tähtis, et lõplik resolutsioon sisaldaks selget nõudmist uurida täielikult ja tulemuslikult Euroopa Liidu liikmesriikide kaasosalust ning nende üleviimis- ja salajase kinnipidamise programme. Amnesty International leidis aga, et see teema tuleks siduda LKA poolt kinnipeetavate transpordiks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks Euroopa riikide väidetava kasutamise uurimise ajutise komisjoni aruandega ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni käsitlusega, mille viimane on nõustunud esitama uues algatusraportis. Euroopa Parlamendi töö vastutuse kohaldamise rindel on hädavajalik, et need teemad püsiksid Euroopa Liidus päevakorras.
João Ferreira
(PT) Austatud juhataja! Meil on siin tegemist järjekordse kahetsusväärse näitega topeltstandarditest, mida võib Euroopa Parlamendis nii sageli täheldada. Praeguses arutelus on kõne all inimõiguste rikkumine Ameerika Ühendriikide ametivõimude poolt, meelevaldsed ja ebaseaduslikud kinnipidamised, õiglase kohtumõistmise õigusest ilmajätmine, piinamine ja surmanuhtlus.
Mõned neist rikkumistest pandi toime Euroopa Liidu liikmesriikide kaasosalusel, mis on tõestatud ja mis seisnes nende liikmesriikide territooriumi andmises LKA käsutusse. Kahetsusväärselt aga ei leia me resolutsiooni ühisettepanekust ühtki hukkamõistvat sõna Ameerika Ühendriikide ametivõimude ega kõnealuses tegevuses nende kaasosalisteks olnud Euroopa riikide aadressil. Neist sõnadest ei tule kunagi puudu, kui tegemist on mõne muu riigi hukkamõistmisega! Antud juhul on nõudmised pehmenenud üleskutseteks ning eelistatud lähtepunktiks on resolutsiooni esimeses lõikes sisalduv kinnitus, et tihedad Atlandi-ülesed suhted põhinevad jagatud väärtustel ja austusel inimõiguste vastu. Te näete, mida see austamine endast kujutab. See kõik on kahetsusväärne, ent ka väga paljastav.
Austatud juhataja, lubage mul lõpetuseks öelda, et Guantánamo baasi sulgemise taotlemise asemel olnuks asjakohasem nõuda Kuuba suveräänsuse taastamist oma territooriumi selles osas, mille Ameerika Ühendriigid on õigusvastaselt okupeerinud.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Lugupeetud juhataja! Ühes asjas oleme kindlasti kõik ühel meelel: Euroopa Liit peab jätkama tihedat koostööd, et rahvusvaheline terrorism välja juurida. Samas peame aga selgemalt välja ütlema, et terrorismivastast sõda ei või pidada inimõiguste ega teiste põhiväärtuste arvelt.
Euroopa Liit on pikka aega olnud piinamise ja surmanuhtluse vastu ning see kehtib ka al-Nashiri puhul. Tuleb meeles pidada kaht olulist põhimõtet: tingimusteta "ei” surmanuhtlusele ning asjaolu, et sõda terrorismi vastu peab olema ka sõda terrorismi põhjuste vastu. Nagu teate, on meie Atlandi-üleste suhete aluseks väärtused, mida me oleme jaganud juba pikka aega, näiteks universaalsed inimõigused ja õigus õiglasele kohtumõistmisele. Seetõttu peavad Ameerika Ühendriigid oma sõjaväelisi kohtuid uurima, Guantánamo sulgema ja piinamise kõikidel asjaoludel välistama.
Filip Kaczmarek
(PL) Austatud juhataja, paljud kolleegid on rääkinud tõenditest, mis viitavad kinnipidamiskeskuste olemasolule Poolas ja Rumeenias, ning tõenditest piinamise kasutamise kohta. Tahaksin teha tungiva üleskutse, et need tõendid antaks üle Poola prokuratuurile, sest Poolas on käimas selle küsimuse uurimine. Prokuratuur on sõltumatu - ka valitsusest - ja uurimist jälgib Helsingi Inimõiguste Fond. Uurimises osalevad Guantánamo kahe vangi advokaadid, nii et kui mingid tõendid on olemas, tuleks need uurimiseks anda Poola prokuratuuri käsutusse. Euroopa Parlamendi eelmise koosseisu ametiajal oli meil parlamendikomisjon, mis selle teemaga tegeles. Üks selle komisjoni liikmetest ütleb nüüd Poolas, et on olemas tõend - Poola eelmise sotsialistist peaministri allkirjastatud dokument, mis käsitleb kinnipidamiskeskuse küsimust. Kui temalt küsiti, kas ta on seda dokumenti näinud, ütles ta, et on sellest kuulnud, ent näinud ei ole. Loodan niisiis, et inimesed, kellel on tõendusmaterjale ja dokumente, annavad need üle, mitte üksnes ei räägi neist.
Sari Essayah
(FI) Austatud juhataja! Tuleb tõdeda, et see arutelu ja meievaheline poliitiline nägelus ei ole ilmselt parimal võimalikul viisil teeninud selle resolutsiooni eesmärki ega näidanud, et me soovime siin, Euroopa Parlamendis, ja üldisemalt kogu Euroopa Liidus üksmeelselt kaitsta iga inimese õigust erapooletule kohtumõistmisele ja et me oleme surmanuhtluse vastu.
Me oleme kategooriliselt surmanuhtluse vastu sõltumata sellest, millistes kuritegudes süüdistatav võib süüdi olla. Nagu mitmes eelnevas sõnavõtus selgelt välja öeldi, on süüdistused al-Nashiri vastu väga tõsised. Teda süüdistatakse terroriaktides, milles sai surma kümneid inimesi. Seega tahame oma resolutsiooniga öelda, et me tõepoolest ei aktsepteeri tema tegusid. Me ei toeta terrorismi, kuid tahame kaitsta põhimõtet, et igal isikul on õigus erapooletule kohtumõistmisele, ja me pooldame surmanuhtluse kaotamist.
Günther Oettinger
komisjoni liige. - (DE) Lugupeetud juhataja, austatud parlamendiliikmed! Euroopa Liit teeb terrorismivastases sõjas tihedat koostööd Ameerika Ühendriikidega. Sellegipoolest peame terrorismivastase võitluse käigus väga tähtsaks inimõiguste kaitsmist. Eelmise aasta juunis koostasid Euroopa Liit ja Ameerika Ühendriigid ühise terrorismivastase võitluse deklaratsiooni, milles on öeldud, et sõda terrorismiga peab toimuma kooskõlas põhiväärtuste ja õigusriigi põhimõttega. Kokkuleppes on märgitud, et igasugune kohtumõistmine terrorismis kahtlustatavate üle peab toimuma nõuetekohases õigusraamistikus, mis tagab asjakohaste menetlusnormide järgimise ja õiglase kohtumõistmise, mis on üldsuse jaoks võimalikult avatud ja tõhus.
Euroopa Liit on aastaid nõudnud Guantánamo lahe vangilaagri sulgemist. Meie arvates ei ole pikk vangistus ilma kohtumenetluseta kooskõlas rahvusvahelise õigusega. Seetõttu oli Euroopa Liit rahul, kui president Obama enam kui kaks aastat tagasi teatas vangilaagri sulgemisest ühe aasta jooksul ja tegi vastavad korraldused. Me oleme Ameerika Ühendriikidega kokku leppinud ühises raamistikus, mis on aluseks mõningate endiste kinnipeetavate vabastamisele ja Euroopa Liidu liikmesriikidesse vastuvõtmisele. Me oleme endiselt valmis tegema Ameerika Ühendriikidega tihedat koostööd vangilaagri sulgemisega seotud edasiste meetmete vallas.
Vaatamata presidendi käesoleva aasta märtsis välja antud dekreedile, milles ta ametlikult lubas mõne vangi pikemat kinnipidamist Guantánamos, loodab - või tegelikult eeldab - Euroopa Liit, et Ameerika Ühendriikide valitsus jätkab selle teema arutamist Kongressis ja tegutseb vangilaagri võimalikult kiire sulgemise nimel.
Euroopa Liit ja liikmesriigid on otsustavalt vastu surmanuhtluse kohaldamisele, olenemata asjaoludest. Me rõhutame seda seisukohta oma suhetes kõigi maailma riikidega. Lähtudes Euroopa Liidu suunistest surmanuhtluse kohta, avaldame Ameerika Ühendriikidele tugevat survet surmanuhtluse kaotamiseks riiklikul ja osariikide tasandil ning nõuame üksikjuhtudel armuandmist. Seega teevad meile muret vangid, keda võib oodata ees surmanuhtlus.
Eeldame, et Ameerika Ühendriikide ametivõimud ei ole veel otsustanud, kas kohus võib Muhammed al-Nashiri ja viis inimest, keda süüdistatakse kümme aastat tagasi toime pandud terrorirünnakutes osalemises, surma mõista. Võin teile kinnitada, et Euroopa Liit jälgib menetlust tähelepanelikult ning väljendab Ameerika Ühendriikide ametivõimudele sobival viisil järjepidevalt oma muret seoses surmanuhtluse ja õiglase kohtumõistmisega.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Peatselt algab hääletamine.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Monica Luisa Macovei
Saudi Araabia kodaniku Abd al-Rahim al-Nashiri vahistasid 2002. aastal Ameerika Ühendriigid ja ta viidi 2006. aastal üle Guantánamo baasi, süüdistatuna sõjakuritegudes ja terrorismis. Ameerika Ühendriikide peaprokurör nõudis surmanuhtlust. Ameerika Ühendriikide ametivõimud otsustavad 30. juuniks 2011, kas toetada selle karistuse määramist sõjaväelises komisjonis, kes peab langetama kohtuotsuse. Terrorism tuleb hukka mõista ja eranditult kõiki sellistes kuritegudes süüdi olevaid isikuid karistada. Kuid kõikidel süüdistatavatel peab olema õigus õiglasele kohtumõistmisele. Riigis, mis kaitseb inimõiguste keskmes olevat inimväärikust, ei ole kohta surmanuhtlusele. Ma olen ühel meelel nendega, kes nõuavad, et komisjon ja nõukogu kutsuksid Ameerika Ühendriikide ametivõime üles surmanuhtlust kaotama ja tagama sellele Saudi Araabia kodanikule õiglase kohtumõistmise.
Kristiina Ojuland
kirjalikult. - Ameerika Ühendriikide kaitseministeerium ja selle allasutused on Guantánamo lahe vangilaagri puhul otseselt eiranud rahvusvahelist õigust, eelkõige Genfi konventsioone. On vastuvõetamatu, et Ameerika Ühendriigid, mida peetakse inimõiguste ja demokraatia majakaks, on tegelnud selles laagris kinnipeetavate isikute väärkohtlemise ja piinamisega. Euroopa Liit peab nõudma, et Ameerika Ühendriigid sulgeksid selle vangilaagri kohe ning viiksid läbi seal väidetavalt toime pandud inimõiguste rikkumiste sõltumatu ja erapooletu uurimise. Ükski demokraatlik riik ei tohiks kohaldada surmanuhtlust. Seetõttu kutsume Ameerika Ühendriikide ametivõime üles mitte määrama Abd al-Rahim al-Nashirile ega ühelegi teisele isikule surmanuhtlust. Euroopa Liit ja liikmesriigid peaksid veenma Ameerika Ühendriike kehtestama surmanuhtlusele moratooriumi. Euroopa Liidu usaldusväärsuse huvides peame nii põhimõttelistes küsimustes iga hinna eest vältima topeltstandardeid.